Девън!
Не, чуйте ме, не сме щастливи, напротив.
Бърт!
- Измъчват ни там! - Девън!
- Ние сме затворници! - Бърт!
Тя е жива!
Спокойно.
Марк? Вземи я за малко.
- Добре. - Внимателно.
- Но стой наблизо. - Добре.
Марк.
Ти ли си вече?
Да.
- Добре ли си? - Да.
- Наистина ли? - Да.
Как се казвам?
Персефона.
- Как се пише? - Сложно.
Скъпа, помагай с памперса.
Май иска мама.
Жалка нещастница.
Татко.
Ще пратим някого да се свърже с външните.
Трябва да разберем с кого са говорили, и то бързо.
Виж се с всички.
- Разбери с кого са говорили и какво. - А да ги уволня ли?
- Нека Киър те води. - Разбрано.
Не стой права, седни.
Иззехме заснетото от гостите.
Натали вече говори с медиите.
А за замесените служители са взети мерки.
Благодаря за намесата.
Ти ни спаси.
- Г-н Игън ще се включи ли? - Не, само аз.
Лично съм ти задължена.
Струваше ми скъпо.
Знам.
Но доказа лоялността си.
Затова те молим да се върнеш.
Дължите ми извинение.
Извинявам се.
Баща ми също.
Както и бордът.
Засегнахме те.
Съжалявам.
Приемам извинението.
Радвам се.
Трябва да се овладеят щетите.
Препоръчвам първо да прегледаме записите
и да разпитам Дилън Дж., за да разберем как е влязъл...
Ние имаме друга идея.
Предлагаме ти повишение.
Съветник по разделността.
Не съм чувала за такава позиция.
Съвсем нова е. Ти ще оглавиш създаването на екипа.
Ценим високо твоя опит.
Точно затова аз трябва да ръководя разделния етаж.
Г-н Милчик бе повишен в управител.
Не ме цените.
Боите се от мен.
Не се боим от никого.
ЛЕК ЗА ЧОВЕЧЕСТВОТО
И ако не те ценяхме високо,
нямаше да подходим така великодушно.
Ще си помисля.
Благодаря, че дойде, Хармъни. Г-н Дръмонд ще те изпрати.
Не е нужно.
Готова ли си?
Тази вечер, по време на събитие, събрало приятели и съмишленици
с разделено съзнание като мен,
безразсъдно реших да пия алкохол, докато приемам лекарство за обрив.
Това доведе до опиянение и казах неща, за които дълбоко съжалявам.
- Г-н Милчик. - Простете за късния час.
- Наред ли е всичко? - Какво правите, г-н Бейлиф?
Нищо, гледам "Севилският бръснар" по телевизията.
Вкъщи съм си.
Чудесно. И се чувствате добре?
Боже, какво съм ял там?
Само искаме да знаем дали е имало нещо необичайно.
Каквото и да е.
Защо не ми кажете какво става, г-н Милчик?
Тогава ми се струваше смешно, но впоследствие ми бе напомнено
колко силно влияние оказва семейната ни компания
върху живота на хората по света.
Двойникът ви вътре ми е приятел.
Сигурен съм, че не би отрекъл думите ми.
Принципен човек е, което е рядкост.
Затова ми е толкова трудно.
Уволнявате ли ме?
Всяка грешка на "Лумън" се отразява първо на скъпите ни служители.
Затова се извинявам искрено, че предизвиках страх и несигурност.
Влязохте във физически сблъсък с друг служител тази вечер.
За съжаление, избликът на агресия беше предизвикан от вас.
- Чакайте... - Ето защо се налага да ви уволним.
Влиза в сила веднага.
"Лумън" се е сблъсквала с недоверие още от основаването си.
Думите ми наляха масло в огъня на омразата и осмиването.
Не може така. Какво е станало?
Счупил ли съм нещо? Мога да платя, имам пари горе.
Твърденията ми за мъчения...
Какво ще кажа на жена ми?
Бяха нелепи и неверни.
Съжалявам.
Отдадена съм изцяло на компанията.
Но съм човек.
Като двойницата ми...
и като вас.
- Не планирах такива драми. - Да, предполагам.
- Ще ти кажа, ако има ново четене. - Непременно.
Не наказвай бебето, Рикън. То не е виновно.
Няма, разбира се. Лека нощ, Ребек.
- И други те чуха, не си измислям. - Аз просто...
Може да отложим четенето. Дали пак да е от първа глава?
- Е, и? - Каза: "Тя е жива".
- Виж... - Искам да ти помогна.
За мен беше ясно, че имаш предвид малката.
- Патън тъкмо я беше спасил. - Той я откри.
А и двойникът ти беше развълнуван.
Бива си го, Марк.
Хора, много ясно, че съм имал предвид бебето.
Да.
- Разбра ли? - Да. Мисля, че Рикън е прав.
- Така е. - Ще я вземеш ли за малко?
Да осмислим ситуацията.
Търсил си Елинор и си открил снимката, която те е заинтригувала.
Взел си я и когато Патън е намерил Елинор...
- Направо я спаси. - Добре, все едно.
- Още си я държал в ръцете си. - Да.
Това е логичното обяснение.
- А защо Елинор е била в кабинета? - Там я е оставила г-жа Селвиг.
- Кобел, или както й е името. - Може да я наричаме "Кобелвиг".
- "Тя е жива" се е отнасяло за малката. - Съмняваш ли се?
- Не. - Тогава защо го казваш така?
- Изтощена съм. Странна вечер беше. - О, господи.
- Защо ме нападаш? - Боже мили!
- Стига. - Както и да е.
Да започнем с това, което знаем.
Двойникът на Марк е положил усилия да ни уведоми за злоупотреби.
Книгата ми, в която намира дълбок смисъл, го е вдъхновила.
По дяволите, Ребек. Скъпа, държиш ли я?
- Какво изобщо намекваш? - Не се заяждай, мъча се да ти помогна.
- Просто... - Добър вечер.
- Сет Милчик от "Лумън".
Марк Скаут да е тук?
Да, тук е.
Заповядайте.
Благодаря.
Г-н Скаут.
Сигурно имате въпроси.
Меко казано.
Да поговорим?
Елате тук.
Вие сте Девън.
- И така... - Каската ви е великолепна.
Благодаря.
Тази вечер бе задействана т. нар. "извънредна мярка".
Прилага се, когато трябва да се свържем с работното ви "аз" извън компанията.
- За пръв път чувам. - Описано е в книжата за назначението ви.
Очевидно процедурата е стартирана от ваш колега.
Събудил е пълното ви съзнание за период от 39 минути.
Вътрешният Марк е бил тук, в тази къща.
Знам, говорих с него.
Какво ви каза?
Ако ви призная, ще го накажете ли?
В "Лумън" няма наказания.
Притеснихме се как сте, г-н Скаут.
- Сигурно действията му са ви стреснали. - Я кажете,
нормално ли е ваш управител да се представя за консултант по кърмене?
Често ли се случва?
- Говорите за г-жа Кобел. - Да.
Тази вечер стана ясно, че жената определено не е добре.
Тя ми е съседка.
Познавам я.
Поведението й в "Лумън" е причина за недоволството на двойника ви.
Кракът й няма да стъпи вече на този етаж.
Нито ще ви преследва тук, навън. Давам ви дума.
Но трябва да сме напълно наясно.
Имате ли да ни казвате нещо, каквото и да било?
- Не, много сме уморени. - Да, така е.
Мисля, че вече ви казахме всичко, което знаем.
Добре, разбира се. Ще говорим друг път.
Надявам се да се видим в понеделник.
Не знам.
Действията на двойника ви тази вечер бяха напълно неправомерни.
Но и много смели.
Не бих искал да го залича.
БЪРТ ГУДМАН
Дали ще видим половинките си?
Може би.
Може да сме ти и аз. Голям майтап ще бъде.
Да, примерно да се караме за купони за автомивка.
"Скъпи, не се режат така."
- Добре. - Хайде.
Ако не се върнем.
Или пък, ако се върнем?
Ако не се върнем.
Или пък, ако се върнем?
СНОЩИ БЕШЕ СТРАННО. ДА ТЕ ЧЕРПЯ ГАДЕН ОБЯД?
ХУБАВИ ВРАТИ
Ще се справиш. Няма напрежение, спокойно.
Ти си страхотен. Усмихвай се.
Може ли да попитам за екстрите?
Има кафемашина.
Имах предвид здравните грижи.
Разбира се, има. За вас и близките ви.
Добре, чудесно.
Мисля, че работата е точно като за мен, г-н Салиба.
- Още от малък харесвам врати... - От колко годишен?
- Моля? - От колко годишен харесвате врати?
От петгодишен.
С каква врата бихте се сравнили?
- Със сгъваема. - Интересно, обяснете ми.
Върши си добре работата.
- Но когато не е необходима... - Сгъва се и не пречи.
Мат или гланц?
Полугланц.
Супер.
С вас си приличаме.
Обичате ли кикбол?
Дали го играя ли питате? Или дали го следя редовно?
Да.
Играем в петък, раздаваме и награди.
Сигурно още на вратата.
- Извинете. - Работили сте тук и там, после в "Лумън".
Те сами си произвеждат вратите. Надувалници.
Бях с разделено съзнание.
Значи сте от ония?
Да, бях, но съм тук в лично качество.
- Благодаря за посещението, г-н Джордж. - Какво?
Ще разгледаме кандидатурата ви.
Значи край? Понеже съм с разделено съзнание?
Както казах, ще разгледаме кандидатурата ви.
Нищо подобно, дискриминирате ме.
Нужен ни е един човек, а не две половини. Да не сме фабрика за килими?
- Какво? - Вървете там, щом сте си обрязали мозъка.
Не съм длъжен да ви наемам. Лично за мен това е извращение.
Не се ли сещаш? Щях да вдигна, ако беше минало добре.
- Съжалявам. Другия път ще те вземат. - Не ме успокоявай.
Трябва ли да купя още бебешки кърпички?
- Имаме. - Все пак ще взема. Прибирам се скоро.
Добре, чао.
Значи той е шефът ти? А видя ли се с Кобелвиг?
- Звънях на вратата, но никой не отвори. - Лошо. Мислех си нещо.
Може би има начин да разберем думите на профито ти.
- Ти сериозно ли? - Нямаме право да се свързваме с него.
- Но Дениз каза, че може да подадеш молба. - Напускам.
- Напускаш? - Да.
Добре, а съобщи ли им вече?
Не, мислех да се обадя довечера.
Извинявай, но нали все ме караше да се махна от там?
Най-сетне правя каквото искаш.
Да, но не смяташ ли, че снощи беше странно?
Защо той проявяваше такова любопитство?
Девън, какво правиш? Нали помниш, че аз я разпознах?
- Да, Марк. - Видях трупа й.
Знам.
Но още едно малко потвърждение няма да навреди.
- За да не ни преследват съмнения. - И теб ли?
- Да, аз също я чувствах близка. - На мен ми беше съпруга.
- Но смъртта й се отрази не само на теб. - И на теб ли?
Ти ли съобщи на родителите й, че е мъртва? А на учениците й?
Твоите чаршафи миришеха ли на нея в продължение на седмици?
Да ти призная, ако Рикън умре и тялото му бъде обгорено,
ще ми е мъчно за теб, но няма да рухна.
- Отвратително. - Искам да съм сигурна.
Аз съм сигурен!
- Чао. - Марк.
Марк.
РАДОСТ
АПАРТАМЕНТИ "ЛЕОНОРА"
Не вдигаш, ясно.
Да знаеш, че профито ми получи съобщението.
ЛУМЪН
Г-н Милчик.
Дар от компанията.
Снощи разговорът не тръгна добре. Може ли за малко?
Да, влезте.
Благодаря.
Знам, че още се колебаете дали да се върнете в "Лумън".
Да.
Ще ви задам няколко въпроса, за да ви улесня.
Може ли?
- Добре. - Страхотно.
Първо, доволен ли сте от заплатата си понастоящем?
Питам, защото сме предвидили 20% увеличение, ако решите да се върнете.
Двайсет процента, виж ти.
Второ, дали пълно разследване на твърденията на вътрешното ви "аз"
и редовни проверки от независими органи
биха ви насърчили да се върнете?
- Не знам. Това ли се предвижда? - Като първа стъпка.
Третият ми въпрос касае покойната ви съпруга Джема.
Какво по-точно?
В интервюто си посочихте, че смъртта й ви е подтикнала към разделянето.
Помните ли думите си?
Не.
Казахте, че след смъртта й всеки ден ви се струва безкраен.
И сякаш духът й ви задушава.
Още ли се чувствате така?
Онзи Марк, когото познавам от "Лумън", е щастлив.
Загрижен за хората и забавен.
Не усеща болката, която долавям у вас.
- Дори е влюбен. - Влюбен?
В кого?
Утехата, която му осигурихте там, ще се отрази и на вас.
Но е нужно време.
Надявам се да ни го дадете, г-н Скаут.
ЛУМЪН МАРК СКАУТ
Удовлетворява ли ви?
Сестрата изглежда по-наперена от него.
Кого ще вземете в ПМД?
Един човек от чужбина и двама съкратени от клон 5Х.
От 5Х?
Сериозно?
Имах 48 часа да сформирам екип.
Дано си допаднат.
ДАРИО РОСИ
Важното е друго.
- Марк да се върне на работа. - Влизай.
За да завършат "Колд Харбър".
- До довечера. - Чао.
- Приятна вечер. - И на теб.
- Добро утро. - Добро утро, Джъд.
- Приятна вечер. - И на теб.
- Добро утро. - Добро утро, Джъд.
- Г-н Скаут. - Приятна вечер.
Ехо, чува ли ме бордът?
Марк С. от "Прецизиране на макроданни".
Ако сте там, чуйте ме.
Знам, че работите за благото на "разделените".
- Затова искам да видя хората си. - Марк!
Твърдите, че държите на реформата.
- Дайте им шанс. - Марк!
Те са мои приятели! Не може да изчезнат току-така!
Поемам пълна отговорност.
Бордът ще му даде каквото иска.
Включително Хели Р.
Без тях няма да успее.
Г-н Милчик.
Г-н Джордж.
Това е нечувано.
- Съжалявам. - Три дни и край. А освободих квартира!
Не ме докосвай! Иначе ще съдя компанията и за това!
Майната ти, "Лумън"!
Здравей, Джъд.
Добро утро, Джъд.
Здравей, Марк. От работа ли се прибираш?
Къде си тръгнала?
Не е твоя работа.
Не е ли?
Не било...
Коя си ти?
Мислех, че напускаш.
Доверих ти се.
Споделих ти какво съм преживял тези две години.
Ти идваше в дома ми.
Ядях проклетите ти сладки.
Убедили са те да останеш.
С ананас ли?
Лесно поддаваш.
Само това ли ще кажеш? И се омиташ?
Бъзикаш се.
Защо го направи? Каква е цялата история, мамка му?
Да не би да знаеш нещо за Джема?
Превод на субтитрите Боряна Богданова