Усім нашим клієнтам:
Керівництву довелося відкрити ваші сховища.
Ми відшкодуємо. Наші вибачення.
Дайте мені спокій, курви!
****свою матір, козел!
ЄДИНА
ПОЛІЦІЯ ШТАТУ
Алло, Керол.
Ти нас чуєш?
Захочеш відповісти –
просто візьми в руки рацію й говори в неї.
Збоку є відповідна кнопка.
Привіт, Керол!
Роби, як у серіалі «Адам-12». Пригадуєш, як ти його любила?
Що?
Привіт, Керол.
Ти так скоро поїхала з лікарні. У тебе все добре?
- Так. - Привіт, Керол!
Просто їду додому.
А не зручніше буде у твоєму «рендж ровері»?
Ми його підженемо.
І з радістю знімемо з нього алкозамок.
Ні.
Привіт, Керол.
Що це ви робите?
Ви в моєму будинку? Що ви забули в моєму будинку?
Латаємо дірки від осколків.
І прибираємо бите скло.
А хто вам дозволив заходити в мій дім?
Ти.
Пам'ятаєш? Коли їхала з нами в кареті швидкої
і ми накладали Зосі на спину пов'язку.
Ми спитали тебе, чи не бажаєш ти, щоб ми прибрали у твоєму будинку,
а ти легенько кивнула.
Господи, добре. Нехай. Усі вже вийшли?
Так. І ми майже закінчили, Керол.
Але, якщо хочеш, ми можемо закінчити потім, а зараз підемо.
Облишимо тебе.
Я вас знаю?
Привіт.
Ви ж мер.
Дякую за ваш голос.
ЩО Я ПРО НИХ ЗНАЮ:
1. ПРАГНУТЬ ДОГОДИТИ ДАЛИ Б МЕНІ АТОМНУ БОМБУ?!
2. НЕ ВБИВАЮТЬ, НАВІТЬ МУХ
3. НЕ МАЮТЬ УЛЮБЛЕНЦІВ, УСІ ОДНАКОВІ КРЕТИНИ
4. ХОЧУТЬ МЕНЕ ЗМІНИТИ! 5. НА ДИВО ЧЕСНІ?
Мені потрібен доброволець.
Не політик.
Ти. Коротун.
А ви всі зробіть... перерву на каву чи що ви там робите.
Іди зі мною.
Залюбки.
Сідай. Як тебе звати?
Ім'я.
Ну...
Цю особу звали Лоуренс Дж. Клесс.
А для його численних друзів – просто Ларрі.
Байдуже. Просто... сідай.
Вам подобаються мої книжки?
Ми любимо твої книжки.
А що саме?
Усе. Твої книги – прояв тебе самої. А тебе ми любимо.
Я хочу конкретики. Про персонажів. Про повороти сюжету.
О, так. Нам до душі персонажі й повороти сюжету.
Які саме?
Геть усі.
Не ображайся, Ларрі, але, по-моєму, ти забиваєш мені баки.
Таке враження, що ви й не читали моїх книжок.
Але ми читали.
Боже, з чого ж почати?
У твоєму першому романі
нам дуже подобається опис сукні Лукасії на другій сторінці.
«Павутинки найтоншого шовку мерехтіли, наче прядене золото,
немов саме сонце обсипало плечі Лукасії
променистими поцілунками».
У нас аж мурашки по тілу пішли.
Добре.
А як би ви порівняли мої твори з... шекспірівськими?
Однаково. Однаково чудові.
Мої книжки подобаються вам так само як...
«Макбет»?
І «Багато галасу з нічого»?
Так. І як «Генріх VI», перша, друга й третя частини.
А улюблена всіма «Ромео і Джульєтта»?
Чудово. Ти читала першу версію 1597 року?
Не читала, але обов'язково прочитай. Ми принесемо тобі оригінал.
Ларрі, то ти кажеш, що ви любите книжки про Вайкаро
так само як найвідомішу англомовну п'єсу всіх часів?
Керол.
Коли ми думаємо про уривок з твоєї чудової...
Не кажи це слово.
З твоєї книжки.
Ми проживаємо його крізь багато очей. Багато сердець.
Пам'ятаєш ту жінку, Мойру Макаллістер?
Шизануту Мойру з Канзас-Сіті, яка присилає мені дурнуваті в'язані шапки?
Ой, авжеж. Вона тепер одна з вас.
Так.
До появи в її житті твоїх книжок Мойра була в глибокій депресії.
Вона навіть збиралася...
Ти надала її життю сенсу.
Зробила її життя кращим.
Такою ми бачимо твою творчість і тебе саму. Очима Мойри.
А що про мої книжки думала Гелен?
Кажи.
Гелен дуже тебе любила.
Питання було не про це, Ларрі.
Колися. Що Гелен думала про книжки Вайкаро?
Керол, ти ясно дала нам зрозуміти: про Гелен не згадувати.
Так, але один раз зроблю вам виняток.
Що Гелен думала про мої книжки Вайкаро?
Ларрі.
Вона вважала їх... нешкідливими.
Нешкідливими?
«Цукрова вата» – ось як вона про них думала. Здебільшого.
Цукрова вата.
Так.
А як ти знаєш, Гелен любила цукрову вату.
Щось не пригадую, щоб Гелен хоч раз їла цукрову вату.
Ні. Вона за все життя їла її чотири рази, і щоразу...
Тебе з нею не було. Але чесно...
Гелен вважала, що ти вмієш догодити своїй аудиторії.
І була дуже вдячна за прекрасне життя, твоє і її,
яке забезпечив Вайкаро.
Вона так тобою пишалася.
А що Гелен думала про мій неопублікований роман?
«Гіркий кокон».
Що вона думала?
Керол. Це вже питання не...
- Поговорімо про щось інше? - Я хочу знати.
Якщо скажеш, це мене ощасливить.
Гелен вважала його непоганим.
Непоганим – тобто добрим?
Чи непоганим – тобто...
«ну таке»?
Так, «ну таке».
А як же останні 200 сторінок?
Гелен дочитала до третього абзацу 137 сторінки.
У романі 489 сторінок.
Вона прочитала останні дві. Вважала, що кінець нормальний.
- Якщо він так їй не сподобався... - Не не сподобався.
Якщо він їй не сподобався, чому вона просила його опублікувати?
Вони з Вел поговорили й дійшли згоди, що це не зашкодить твоїй кар'єрі.
І ощасливить тебе.
Геть.
НЕ ВМІЮТЬ БРЕХАТИ.
Привіт, Керол.
Давай я.
Дякую.
Соломинку дати?
Подобається їздити на поліційному авто?
Аякже.
Цікавий факт
про поліціянта, який ним керував.
Сестра чоловіка вчительки третього класу його сина
була членом фан-клубу Вайкаро.
Ти ба. Аж мурашки по спині.
Послухай, щодо...
Цього б не сталося, якби я передбачила,
що ви аж такі... щедрі, щоб дати мені справжню гранату, і я про це шкодую.
Не варто.
Мені прикро, що ти постраждала.
Відповіси на кілька запитань?
Аякже.
З тиждень тому заступник міністра з...
Тобто ви. Я знаю, що ви всі одне ціле. Це я засвоїла.
Словом, ви всі в особі заступника міністра...
Ти сказала, що ви не до кінця розумієте, як усе це працює.
Це ваше приєднання. І питання таке: тепер ви вже розумієте?
Тепер ми знаємо про це трохи більше, так.
То... Це можна якось повернути назад?
Приєднання.
Його не можна повернути назад?
Зосю.
Ми дуже хочемо тобі догодити, Керол, але...
на такі питання не відповідаємо.
Ясно. От тільки відсутність відповіді – вже відповідь.
Бо навряд чи ти можеш мені збрехати. Навряд чи на таке здатна.
Але напевно сказала б, якби відповідь була «ні».
- Прикро, що це так тебе тривожить. - Я здаюся стривоженою?
Це я щаслива.
Поздоровляю. Ви мене ощасливили.
Зовсім скоро ти все зрозумієш.
І тобі значно полегшає.
«Фрідом Фоллз».
Ти ж знаєш, що це таке?
Авжеж, знаєш. Ти все знаєш.
Розкажи про нього. Розкажи про табір «Фрідом Фоллз».
Тобі було шістнадцять. Ти тільки почала себе розуміти. А мати відправила...
Продовжуй. Що вона зробила?
Відправила тебе в табір конверсійної терапії в Ковінґтоні, штат Теннессі.
У табір «Фрідом Фоллз». Ти її так і не простила.
Ну...
Ти пережила там кошмар.
Тамтешні вожаті були...
Найгірші люди на світі.
І постійно всміхалися. Як-от ви.
Співчуваємо, Керол. Ми любимо та приймаємо всіх істот однаково.
Та ти що? Якщо ви всіх приймаєте, тоді як же це ваше прагнення?
Зробити мене подібною до вас. Хоч знаєте, що я не хочу.
Ти ж теж хочеш нас змінити?
Ти хіба не про це спитала?
Подумай ще про дещо.
Ми знаємо, як це – бути тобою.
Бути самотньою. Страждати. Ми були тобою.
А ти нами – ні.
АПТЕКА
СПРОЩЕНИЙ РОЗРАХУНОК ДОЗУВАННЯ
ТІОПЕНТАЛ НАТРІЮ
ЗАСТОСОВУЄТЬСЯ ПЕРЕВАЖНО ЯК ЗАСІБ ДЛЯ НАРКОЗУ.
ТІОПЕНТАЛ НАТРІЮ ДЛЯ ІН'ЄКЦІЙ
- Усе добре, Керол? - Так.
Ви щось шукаєте?
Ви маєте героїн?
Ви впевнені, що воно вам треба? Пригадуєте той раз?
Що тут скажеш? На другому курсі було тяжко.
З цим страхіттям, звісно, не зрівняється.
Ви маєте знати, Керол. У нас тут ціле крило тих,
хто лікується від залежності.
Виживуть не всі.
Це так, на подумати.
Ви що, моя бабця?
Учора ви дали мені гранату.
А тепер сварите через героїн?
На жаль, у цій лікарні героїну немає.
Зате є інші опіоїди.
Виготовлені за жорсткішим регламентом.
Оксикодон підійде?
Найближчий чистий героїн – за 13 км звідси.
Його вже везуть.
От бачите? Варто захотіти – і ви спритніші за доставку піци.
А де канюлі?
А може, краще нюхнете героїн?
Ви ж давно не кололися.
Ні. Згорів сарай – гори і хата.
Я вам влаштую веселу нічку.
Ця штука...
Абсолютно недієва.
- Недіє... - Що?
Ця... Ця штука не діє.
Я сама по собі.
Я за тобою скучаю. Скучаю.
«Воно сказало: "Не варто".
З його одягу сипався темний пісок, така собі тіньова постать».
А гарне було б кіно.
«Вона повільно обернулася на сиплий голос».
Слухай. Я не така й погана.
А та прибацана...
піратка, яку вони підіслали.
Рабан. Ой, сорі, тобто Зося.
Вона Зося. Ти не розчула її імені, бо я вже його знаю. Зося.
От ідіотка.
Ну й нехай.
Як же вона мене бісить.
Дуже, дуже бісить. Ця її усмішка.
«Привіт, Керол, ми хочемо зробити тебе щасливою.
Бла-бла-бла».
Каже: «Ми – це весь світ, і ми на сьомому небі.
Життя – це одна велика довга прогулянка сонячним парком,
коли ти одна з нас».
Аж бігом. Ніхто при здоровому глузді так не радіє. Це все херня.
І чому вона така ефектна?
Ми маємо переможця.
ПОЛІЦІЯ ШТАТУ НЬЮ-МЕКСИКО
Привіт, Керол.
Керол.
Привіт.
А ти...
Так.
У тебе аж лице порожевіло.
Дякую.
Нам сьогодні значно ліпше.
Це добре. Хочеш на свіже повітря?
Як тобі героїн?
Я його викинула.
Так. Була не в гуморі.
А якщо чесно, здрейфила.
Може, й на краще.
То...
коли тебе випишуть?
Тобто коли ти випишешся?
Через день-два. Або скоріше, якщо знадобиться додаткове ліжко.
Як чудово.
Ти ж усе знаєш.
Де ділася музика в ліфтах?
- Відколи її вимкнули? - Увімкнути музику?
Можна.
Прекрасний день.
Так. Дякую, що вивезла нас надвір.
Я знаю, як паршиво лежати в лікарні.
Тут же краще? Трохи...
Трохи сонечка.
Просто чудово.
Як думаєш, скільки зараз градусів? Градусів...
Вісімдесят?
Зараз 27,778 градуса Цельсія
чи 82 градуси Фаренґейта.
Вітер швидкістю три кілометри на годину з...
Звідки?
З півдня... з південно-східного...
А опади очікуються?
Опа...
Ти тут, Зосю? Дай відповідь на ще кілька питань.
Як повернути все назад? Як скасувати приєднання?
Ні.
Зосю, як покласти цьому край? Ти вже сказала, що це можливо.
- Ми... ні. - Так.
- Так. Ти сама сказала. Сказала. - Ні. Ні.
Найскладніше вже позаду.
А тепер скажи, як зробити все, як було.
Кажи. Давай, кажи, Зосю.
Невже тобі не гірко не догодити мені?
Тобі від цього не гірко? Не журися.
Скажи мені те, що я хочу знати.
О, так.
Зосю.
Я можу щось зробити? Це під силу одній людині?
Ні, стійте! Стійте! Пустіть її.
Мене торкатися не можна.
У мені є антидот!
У мені є антидот, тож не лізьте!
Відійдіть від нас!
Зосю. Що воно таке?
Зосю, скажи, що... Це якась хімічна речовина?
Якісь ліки? Зосю, скажи мені, що це!
Благаємо тебе, Керол. Благаємо тебе, Керол. Благаємо...
Скажи, Зосю.
Скажи!
Що це? Скажи.
Скажи, що це.
Скажи. Скажи!
Що... Що таке?
Вона помирає, Керол. У неї інфаркт.
Можна її врятувати?
Так.
Вибач, Керол.
Проводиться аналіз.
Дайте розряд. Тримайтеся на відстані від па...
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова