Я не вірю.
Він отакенний.
І регулярний.
Я не вірю.
Покажи.
Це має бути щось земне.
Відбивається від Місяця.
Та ти що. А я б і не здогадався.
Глянь, який схил.
Хоч на лижах катайся.
Він дрейфує.
Сюди глянь. Збільш.
Бачиш коливання?
І глянь на оцю прогалину. Отут він зупиняється й починається знов.
- Повторюється? - Що 78 секунд.
Уся лінія сигналу.
Три години поспіль, і кінця-краю не видно.
Не може бути.
БОТАН
Це щось відбивається від поверхні...
Воно не відбивається від Місяця, Дейве.
То, мабуть, балакуни з Лісової служби.
Ненавиджу їх. Завжди варнякають по радіо про дерева.
Дейве, це не радіоперехват з «Димка».
Глянь на сигнал.
Він дрейфує.
А що ж це тоді?
Схоже на широтно-імпульсну модуляцію. Ще тих часів, типу азбуки Морзе.
А може, це сигнал точного часу з Форт-Коллінза.
- Там широтно-імпульсна модуляція. - Це не атомний годинник.
Атомний годинник ходить щохвилини, бо це годинник.
А тут ті самі дані повторюються що 78 секунд.
Ще й з відстані 600 світлових років.
Ця ваша азбука Морзе походить з чотирьох джерел.
Імпульси мають однакову тривалість,
але розташовані на чотирьох різних частотах.
- Як у фортепіано. - Не двійкова, а чотирицифрова.
Четвіркова.
Її буде нелегко зламати.
Ні, ні. Сюди глянь. Глянь на...
Як думаєш, що передають?
Може: «Привіт. Агов. Ми тут».
А що ми транслювали на «Вояджері-1» і «Вояджері-2»? Чака Беррі?
А може, це їхня версія пісні «Johnny B. Goode»?
Уяви, скільки на це знадобилося потужності.
Мегават?
Гігават?
І це якщо сигнал спрямований лише на нас.
Антена завбільшки з Африку.
Більше.
Стільки мороки, щоб послати повідомлення.
Це має бути щось серйозніше за «привіт».
І навіщо робити його таким незрозумілим?
Четвіркова система?
Це вже шифрування. Навіщо так заморочуватися, щоб...
Це не четвіркова система.
Думаю, я знаю, що воно таке.
ЧАШКИ ПЕТРІ, ОЧІКУЮТЬСЯ
Місяці-близнюки були низько й у повні.
Двоє зелених, як вино, очей вдивлялися за обрій,
ніби намагаючись зазирнути в душу Лукасії.
Вона йшла по закривавлених палубах «Меркатора»,
шукаючи хоч щось, що допомогло б їй забути Рабана.
Коли вона сходила на бак, її очі вп'ялися в молодого моряка з оголеним торсом.
Він навкарачки натирав палубу,
його жилаві передпліччя напружено витяглися, змиваючи сліди денної битви.
Млявим кивком...
Лукасія повеліла йому йти за нею в її каюту.
Незграбний матрос і не підозрював, що служіння волі капітана
може бути таке приємне.
Чи що воно, на жаль, триватиме лиш одну ніч.
Пізніше, після чотирьох склянок, Лукасія стояла біля бізань-щогли.
І знов була сама.
Вона щільніше закуталася в пальто,
торкаючись грубої вовни, й на неї набігли спогади про Рабана.
Він перший обгорнув її в пальто
і прошепотів на вухо:
«Хай, поки мене не буде, тебе гріє це пальто, люба моя».
І після цих слів Рабан, гордовитий пихатий Рабан,
видерся на дошку і стрибнув, щезнувши з поля зору.
Його накрила пурпурна хвиля піску,
не залишивши ані брижі.
Увага, шанувальниці спекулятивних історичних любовних романів,
авторка бестселерів Керол Стурка буде підписувати свою нову книжку
«Кривава пісня Вікаро»,
четвертий роман з трилогії «Вітри Вікаро».
«Вайкаро»! «Вітри Вайкаро»!
А «Кривава пісня» – взагалі шедевр.
Боже, ви не пожалкуєте.
Ідемо підписувати книжки!
МОРІН – ПЛИВИ ПО ВІТРУ – КЕРОЛ СТУРКА
А Рабан живий?
Морін. Самі прочитаєте.
Прочитаю. Сьогодні ж.
Уже відімкнула телефон.
Просто...
КРИВАВА ПІСНЯ ВАЙКАРО
- Рабана нема на обкладинці. - Нема.
А він же завжди на обкладинці, Керол.
Якщо Рабана тут не буде...
я вмру.
Підійдіть.
Сторінка 218.
- Добре. Дякую. - Добре. Бувайте.
Дякую, Морін.
- А це Ольга. - Вітаю, Ольго.
Вітаю, Іветт!
Вітаю!
Супер.
ГОЛЛІ – ПЛИВИ ПО ВІТРУ!
- Приємного читання. - А це Нікі, з подушкою.
- Нікі з... Ой боже! - Ручної роботи.
- Ти ба. Ви самі її пошили? - Так.
Це Крістін.
Це Поліна з підтримкою.
- Це Карлотта. - Вітаю.
Скажіть: «Рабан».
Рабан.
Коли Рабан та Ельдґаммель упали у вантажний трюм,
пам'ятаєте, що в ньому було?
Мандовійські пряні фрукти.
На які в Лукасії...
Смертельна алергія!
- У вас свій фан-клуб? - Авжеж!
- Дуже вам дякую! - Дякую.
- Вітаю, Таню. - Вітаю!
- Ви раді? - Так.
- Вітаю, Івонн. - Вітаю.
Я купила дві книжки, одну для ванни.
Це справжня шабля, як у Рабана.
- Ясно. - Обережно, дуже гостра.
Я маю три коментарі.
Перше: коли нарешті знімуть фільм по «Вайкаро»?
І благаю, скажіть, що він буде в кінотеатрах, а не по ТБ.
Друге: зробіть пісок зі спецефектами,
інакше, вибачайте, але буде схоже на гівно.
І третє: дрібна, але дуже важлива деталь:
як двощоглова шхуна, «Меркатор» мав би бути без бізань-щогли.
Крейґу, покладіть шаблю в сумку,
поки не побачив власник крамниці.
Атож.
- Ваш покірний слуга. - Дякую.
Ідеально.
Дуже вам дякую.
- Іще побачимося. - Приємного читання.
Авжеж.
Вітаю, дами. Я відвезу вас у Hyatt Regency Dallas.
Дякую. Те, що треба.
Ох і проводи. Вибачте, ви відома?
Як сказати. Любите пустопорожню фігню?
Добрий ранок, док.
А ранок таки добрий.
- Привіт, Мел. - Привіт.
А це від кого?
Від мене.
Пригощайтеся. По-моєму, більшість глазуровані,
але одна коробка має бути з присипкою й пудрою.
Чим же ми заслужили таку смакоту?
Моя 14-річна дочка продає їх, щоб грати в оркестрі.
Який чудовий тато.
- На чому вона грає? - На тромбоні.
АРМІЯ СПОЛУЧЕНИХ ШТАТІВ
НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ ІНФЕКЦІЙНИХ ЗАХВОРЮВАНЬ
- Доктор Ді! - Добрий вечір. Ранок. Чи що там.
- Глянь, що приніс Мел. - Нам?
Так, беріть.
Допізна тримають вас на роботі.
Так. Треба приспати газом щурів.
Як ваш грандіозний проєкт?
А що ти чув?
Не знаю. Різне.
Ну...
Ми впевнені, що знайшли послідовність,
яка кодує лізогенний вірус.
Але за вісім місяців дослідів на тваринах...
На макаках, кролях, мишах...
- На морських свинках. - Морських свинках. А тепер щурах.
Жодних клінічних ознак.
Іншими словами...
у нас голяк.
У нас голяк.
Як ми це зробимо?
Я можу їх приспати, якщо хочеш зробити ін'єкції в серце.
Ненавиджу ін'єкції в серце.
То можеш приспати газом.
Це я теж ненавиджу.
Ти обрала не той фах.
Добре, хай будуть ін'єкції в серце.
Зробимо та й усе.
Подивись.
От чорт.
Як думаєш, що там сталося?
Не знаю.
По-моєму, він мертвий.
Серцебиття є?
Через рукавички не відчуваю.
Що «ха»?
Серцебиття в нього точно є.
І сильне. Бам-бам-бам.
Дивно. Таке враження, що...
Господи. Ох чорт. О ні.
Що за фігня?
- Гадство. - Шкіру прокусив?
Та не... Так, прокусив рукавичку.
Прокляття. Швиденько замочи.
Потримай у розчині.
Якщо кровить, обов'язково вичави з рани слину.
Я його зловлю й одразу ж повідомлю про інцидент.
Сиди там.
Позначимо 03:36 і...
Дженн.
Скажи щось, Дженн. Дженн!
Дженн! Дженн!
Негайно виходимо.
Я тебе тримаю. Отак, ходімо.
Я тебе тримаю.
Тримайся.
Ти мене чуєш, Дженн? Усе обійдеться.
Усе буде добре.
Тримайся. Усе буде добре. Нормально буде, чуєш мене?
Не непритомній. Говори зі мною. Говори, Дженн.
Дженн! Що з тобою?
Дженн.
Скажи щось.
Дженн. Я тебе тримаю.
Тримаю.
Дженн.
Гей-гей-гей, Дженн. Ти мене чуєш?
Скажи щось, Дженн.
От чорт.
Знущаєшся?
Серйозно?
Прокляття.
Бачила таке?
У тебе худенькі руки. Може, ти зможеш...
Гей.
Так?
БАРРОС ВІЙСЬКОВА ПОЛІЦІЯ
МЕДІНА
АНҐУС
МІЛЛЕР
ДЖОНС
ПРИГОЩАЙТЕСЬ!
АЛЬБУКЕРКЕ
Піду куплю жуйку.
КЕРОЛ СТУРКА КРИВАВА ПІСНЯ ВАЙКАРО
ДІАНА ҐЕБЛДОН СКАЖИ БДЖОЛАМ, ЩО МЕНЕ ВЖЕ НЕМА
Серйозно?
Я випила одну чарку в Солт-Лейк-Сіті. І то дві години тому.
«Рай Мангеттен»...
і дієтична пепсі.
Дякую.
Поїхали б додому на таксі.
Не кажи, що не хочеш випити, бо тобі треба випити.
- Випивка мені не потрібна. - Потрібна.
Не потрібна.
Так я й повірила.
Поспати, ось що мені треба.
Випиймо за найкраще наше турне.
- Ти зі мною не цокнешся? - Я не цокаюся
з дієтичною пепсі.
Найкраще літературне турне? Що воно таке?
Це як найкращий рак шлунка?
Хто таке пережив, той за це не п'є.
Ох, як же я ненавиджу читачів, які мені платять, люблять і поважають.
І навіщо мені стільки грошей?
Як ти це витримуєш?
Зграйка довбнів.
Ого. Корабель, що пливе по... піску?
По пурпурному піску? Це ж геніально.
Світові це потрібно.
І світові потрібна чергова героїня,
яка марить пихатим чванливим піратом.
Він корсар, а не пірат.
«Мандовійські пряні фрукти».
Господи. Це... Я...
Неначе паршива серія «Стар Треку».
А якщо дати читачам щось нове?
Зелений пісок замість пурпурного?
Може, пора видати серйозну книжку?
А чому ні? Ти вже п'ять років над нею горбишся.
- Чотири з половиною. Майже. - Вибач.
То надрукуй нарешті.
Я не можу отак... Вона...
Її треба довести до ума.
Це очевидно, правда ж?
От і доведи її за кілька місяців до ума.
Я це влаштую.
Виграю тобі час до наступної частини «Вайкаро».
Невже «Гіркий кокон» аж такий цікавий?
Думаю, людям сподобається.
Ти читала «Поминки Фіннеґанові»?
Ні.
А я пробувала. У магістратурі.
Чудовий, мабуть, роман. Не знаю.
Пам'ятаю тільки, що спроба його прочитати мене пригнітила.
Думаю...
якщо робиш щасливою хоч одну людину, це ще не творчість.
Але вже щось.
За Рабана.
За гордовитого пихатого Рабана.
Ти сигарети взяла?
Відколи ти куриш?
Відтепер.
ЕКСТРЕНІ НОВИНИ
КАРАНТИН НА АВІАБАЗІ
Хочеш улаштувати лісову пожежу? Не витрачай мій бутан.
ТАВЕРНА «СІЛЬВЕР ДЖЕКС»
Не вказуй мені, як курити.
Я ще в школі курила.
До речі, спершу прикурюєш сигарету іншій людині.
- Такий етикет. - Так? А в літаку
спершу надіваєш кисневу маску на себе?
Хочеш послухати, що Г'юстонськаМама78 пише про «Криваву пісню»?
«Найкраща книжка про Вайкаро!» Великими літерами.
І...
- З 16, 17 знаками оклику. - Ого.
- Новий рекорд? - Мабуть.
«Спойлер: Рабан повертається, гарячіший, що будь-коли».
Мабуть, мала на увазі «ніж будь-коли».
«Повірте мені на слово, він отримав мій дозвіл піднятися на борт.
Я б пройшлася по його дошці».
Відчувається морський мотив.
Трохи. Думаєш, Г'юстонськаМама знов не випила ліки?
Думаю, вона розставила б ноги за сандвіч з сиром.
Глянь нагору.
Що там?
Як думаєш, куди вони летять?
- Що куди летить? - Літаки. Глянь нагору.
Не знаю. А хіба це дивно?
Так, це дивно. Хіба ні?
Летять так паралельно.
Ще коментарі є?
Звичні підозрювані, плюс кілька нових.
Усі в захваті.
Відповіси на кілька питань?
- Що, зараз? Ні. - Лише на одне.
Покажи, що тобі не байдуже.
«Керол, мені чоловік дозволив інтрижку з Рабаном,
що нечесно, бо Рабан – несправжня людина,
хоч як це прикро.
Чи був у реальному житті чоловік,
з якого ви написали Рабана?»
Сміхота.
Скажеш їй правду?
Що тобі втрачати?
Напиши: «Джордж Клуні».
- А що? - Нічого.
- Що не так? - Нічого. Просто...
Хай краще буде бразильський сексі-футболіст.
З дредами. Буде правдоподібніше.
Напиши...
«Джордж Клуні».
Так безпечніше.
Чорт.
Ви... Що з вами?
О господи.
Викличемо когось, Гелен?
Гелен.
Гелен, відірвися від триклятого...
Гелен.
О боже. Гелен!
Гелен.
Поможіть!
На допомогу!
Поможіть!
Тримайся. Не відключайся.
Не відключайся.
Викличте 911...
Боже мій.
Відповідайте ж.
Благаю.
- Це гаряча лінія... - Так. Алло. Я...
- ...поліції Альбукерке. - Чорт!
- Залишайтеся на лінії. - Капець!
- Оператор скоро з вами зв'яжеться. - Чорт!
Це гаряча лінія поліції Альбукерке...
Давай, давай.
Давай, давай!
Ну нахрін.
Нахрін, нахрін.
Ну нахрін!
Я вас витягну. Зараз. Витягайтесь! Боже.
Ні! Чорт!
Тоді посуньтесь!
Слава богу.
Гей. Гей.
Отямтеся.
Докторе Нґуєн, отямтеся.
Благаю вас.
Докторе.
Докторе Нґуєн, отямтеся.
Отямтеся.
Прошу вас.
Отямтеся, докторе Нґуєн!
Що ж.
Вибачте! Капець.
Добре.
Отак.
Гелен.
Гелен. Гелен!
Гелен.
Гей.
Мала.
Привіт, мала.
Ні, ні.
Прокляття.
Зараз.
Дихай.
Допоможіть мені, будь ласка.
Ні, ні. Боже, ні. Не...
Прошу тебе. Благаю.
Гей.
Що це все означає?
Гей! Не чіпайте її!
Покладіть на місце. Покладіть її.
Ідіть! Геть!
Що з вами, люди?
Ми хочемо допомогти, Керол.
Що за чорт?
О господи, ні.
Відкривайся.
Ну відкривайся ж.
Там є запасний ключ.
Ми покажемо.
Ні. Ні, стійте. Не підходьте.
Ми не хочемо тебе лякати, Керол.
Ти в безпеці.
Ми справді хочемо допомогти.
Пригадуєш? Квітень 2016 року.
Ти не могла зайти в будинок.
І поклала під вазон з квітами запасний ключ.
У той, що справа.
Отам.
От бачиш?
Киш. Дайте мені спокій.
- Прошу. - Як скажеш, Керол.
Кілька хвилин – і нас не буде.
Співчуваємо твоїй утраті.
НЕМАЄ СИГНАЛУ (УВІМКНЕНИЙ?)
4 NBC ІНФОРМАЦІЇ НЕМАЄ
5 PBS ІНФОРМАЦІЇ НЕМАЄ
6 CW ІНФОРМАЦІЇ НЕМАЄ
Нарешті!
Боже, благослови Америку.
БІЛИЙ ДІМ
КЕРОЛ, ЯК БУДЕШ ГОТОВА, ЗВ'ЯЖИСЯ З НАМИ ПО ЦЬОМУ НОМЕРУ.
НЕ СПІШИ. МИ ЗНАЄМО, ЩО ТИ МАЄШ ЗАПИТАННЯ.
Вітаю, Керол. Дякую за дзвінок.
Ага.
Ви, мабуть, дуже спантеличена.
Нажахана.
Смертями й руйнуваннями, свідками яких ви сьогодні стали.
Особливо смертю Гелен. Знайте, що все це було ненавмисно.
Прийміть наші щирі співчуття.
І повторю: для вас небезпеки нема.
Ви в цілковитій безпеці.
- Добре. - Ваше життя тільки ваше.
Знайте це.
Ваш добробут для нас на першому місці.
Добре.
Ви, звісно, вирішуйте самі,
але наступні кілька днів залишайтеся краще вдома.
Нам треба багато що прибрати, картина буде не з приємних.
ВАШЕ ЖИТТЯ ТІЛЬКИ ВАШЕ
Але ми все виправимо.
І якщо буде потрібна допомога з останками Гелен...
- Ні. - Добре.
Якщо ми можемо чимось допомогти, повідомте нам.
Ми доставимо їжу, ліки – все, що буде треба.
Просто наберіть нуль, удень чи вночі.
Дзвоніть зі стаціонарного телефону, бо мобільний зв'язок не працює.
Але ми завжди поряд.
ТІЛЬКИ ЗІ СТАЦІОНАРНОГО
По-моєму, говоримо тільки ми.
Чи хотіли б ви щось у нас спитати, Керол?
Будь-що.
Так, авжеж.
Мабуть, почну з питання:
що, в біса, коїться?
Якщо коротко...
Це вторгнення інопланетян?
Це ж вторгнення інопланетян.
Узагалі-то ні. Не воно.
Як це не воно? Ви знаєте моє ім'я.
Знаєте ім'я Гелен.
Ви розмовляєте зі мною з мого телевізора!
І чому всі...
Трусяться, мов...
І ті двоє дивних сусідських дітей.
Вони знали, де був ключ...
Як вони знали?
- Ви читаєте думки? - Ні. Аж ніяк.
Ми не змогли б, якби й захотіли.
Хто «ми»? Чому раптом усі стали «ми»?
Ми продовжимо розмову після того як ви виспитеся.
Хто «ми»?
«Ми» це ми. Просто ми.
Які ще «ми»?
Ми. Ніяких інопланетян.
Не на цій планеті.
Однак ми бенефіціари позаземних технологій.
РАДІОАСТРОНОМІЧНА ОБСЕРВАТОРІЯ
Чотирнадцять місяців тому астрономи виявили радіосигнал
з відстані 600 світлових років.
Невідомо, як довго він повторювався.
Можливо, протягом усього існування людства.
Сигнал складається з чотирьох тонів:
гуаніну, урацилу, аденіну й цитозину.
А це складові нуклеотидної послідовності.
РНК.
Учені вивели цю послідовність у лабораторії.
Це не жива істота. Щось більше схоже на вірус.
СИГНАЛ З КОСМОСУ
Хоч і не зовсім вірус.
Це свого роду телепатичний клей, здатний зв'язати нас усіх разом.
Нехай.
Якщо ви не інопланетяни...
З ким я розмовляю? Хто ви?
Конкретно я?
Я Девіс Таффлер.
Заступник міністра сільського господарства та охорони природи.
Але ви оце розмовляєте з кожною людиною на Землі,
зокрема й з Девісом Таффлером.
Ми всі єдине ціле.
Як це працює?
Напевно ми не знаємо. Просто так воно є.
Можна поговорити з президентом?
На жаль, ця людина сьогодні померла.
Як і чимало високопоставлених членів уряду Сполучених Штатів.
Девіс Таффлер випадково опинився неподалік і залишився неушкоджений.
І він був у костюмі. Тому...
Тому ви тепер головний?
- Заступник міністра... - Ні.
Ніхто не головний. Або ж усі головні.
Головних більше не існує.
Але мають же бути й інші такі, як я.
Ваш випадок рідкісний.
Є ще, здається, 11 таких же, як ви.
В Альбукерке?
Ні. У всьому світі.
Ми з ними зв'язалися.
Як і ви, вони дезорієнтовані. І це зрозуміло.
Запевняємо вас, Керол,
ми з'ясуємо, що відрізняє вас від інших.
З'ясуєте навіщо?
Щоб це виправити.
Щоб ви стали однією з нас.
Боже мій.
Керол, ви ще там?
Ви...
Ви сказали, що моє життя тільки моє.
Так і є. На сто відсотків.
ВАШЕ ЖИТТЯ ТІЛЬКИ ВАШЕ
А що буде, якщо я відмовлюся?
Керол, щойно ви усвідомите, як це чудесно...
Керол.
Вітаю! Ви дзвоните на 505-796-6933.
Ми п'ємо шампанське на Французькій Рив'єрі.
А не слухаємо ваш дзвінок у спортивних штанах.
Тож не гайте наш час.
Керол, алло.
Це ми. Алло.
Нам прикро, що ми вас збентежили, Керол.
Ми бажаємо вам лише щастя.
Замовкни! Заткнися!
ЄДИНА
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова