Vatsonai.
Galima kečupo prie kepsnių?
- Ką? - Galima kečupo prie kepsnių?
Taip, žinoma. Tuoj paimsiu iš šaldytuvo.
Gerai.
- Atsiprašau. - Neleisk jo vidun.
Gali jam pasakyti, kad nelotų, mielasis?
Vatsonai, greta.
Po galais.
Greta. Vatsonai.
Kaip jums sekėsi mokykloj?
Geriau nei dabar.
Vatsonai, viskas gerai.
Ramiai.
Jis taip garsiai loja.
- Po galais! - Mama.
Jėzau.
Dieve.
Imk, brangute.
Ironiška, kad mes sėdime aptvare,
- o ne šuo. - Tik kol jį išmokysim.
Taip bus ne visada.
- Gerai. Smagu. - Taip.
- Dieve, Čarli. Gerai. - Gerai.
- Ką? Dieve. - Gerai. Ne, Vatsai.
- Ne. Vatsonai… - Negalima.
- Blogas šuo. - Dieve. Gerai.
- Prašau, gana. Gerai. - Vatsonai. Sėst.
Reikia uždaryt vartelius.
- Atsiprašau. Tu rimtai? - Taip. Vatsonas paiso vartelių.
Jei būtum uždariusi, dabar jo čia nebūtų.
Kodėl jis nepaiso to fakto, kad aš iškepiau šiuos kepsnius?
- Ne. Čia ne… Vatsonai. - Pala. Dieve.
- Nagi. - Atiduok mano…
Tu juokauji?
Gerai.
- Gerai. Lauk! - Gerai.
Šūdas. Turiu atsiliepti. Tai dėl darbo.
Lauk.
Eik lauk.
Reikia uždaryti kilstelint.
Ne. Štai taip. Gerai.
Sveika, Kere iš Kabo.
Sveika, pupa. Aš tiesiai prie reikalo, gerai?
Norėtum tapti mūsų kompanijos renginių organizatore?
Dieve.
Bet iškart pasakysiu, kad darbas bus labai intensyvus.
Supranti, tai daugiau nei darbas visu etatu.
Teks paaukoti beveik visus savaitgalius, daug keliauti.
Darbas labai įdomus.
Vakarėlis, pagirios, vėlyvieji pusryčiai ir vėl viskas iš naujo.
Kai kurioms mamoms gali pasirodyti, kad jis reikalauja per daug pastangų.
Jaučiuosi pamaloninta.
Džesipa gali pajodinėt ant Vatsono?
- Ne! Jokių driežų prie stalo. - Meive, ne.
Paskutinį kartą tau sakau: šunys su driežais nedraugauja.
Kodėl atsinešei Džesipą prie stalo?
- Jai patinka. - Galiu truputį apie tai pagalvoti?
Žinoma, drąsioji mama. Tik ilgai negalvok, gerai?
- Gerai. Iki. - Vat…
Vatsonai, arrêt.
Čia kaip pas „Daktarą Dolitlį“.
LAIMĖS ALUS
Koks skirtumas, ką Silvija galvoja apie Meisoną Grendą?
Turėjai suinteresuotą investuotoją, kuris yra garsus aktorius.
Galima sakyt, turėjai bankomatą, bliamba.
Jis turbūt būtų tave finansavęs visą gyvenimą.
Visi žino, kad restoranų pramonėje pilna blogų žmonių.
Taip, bet jis buvo ypač bjaurus.
- Gerai, Redžis irgi toks. - Jis dar bjauresnis už Redžį.
Jis ir Redžiui atrodo bjaurus.
Įsivaizduok, kokio jis bjaurumo.
Taip, tikrai bjauru. Bet visi, kurie investuoja į barą, yra bjaurūs.
Ir patys esam bjaurūs. Juk dirbam su grynaisiais.
Kyla noras arba plauti pinigus, arba kabinti jaunus išgėrusius žmones.
Be to, jie buvo ne tik bjaurūs, bet ir žiauriai nuobodūs.
Su jais nebuvo linksma nė per nago juodymą.
O keisčiausia, kad Silvija iškart tai pastebėjo.
Ji turėjo šeštą jausmą.
Kas yra, bliamba?
Nieko.
Tik žiūriu į savo draugą.
Tu ne šiaip žiūri į savo draugą. Jūs dulkinat vienas kitą akimis.
- Aš matau. - Žiūriu į savo draugą. Aš myliu jį.
Susirgsi akių sifiliu. Girdėjau apie jį.
Kas čia vyksta dabar?
Judu su Silvija pernelyg įsitraukę į vienas kito gyvenimus. Tai nenormalu.
Judu priklausot vienas nuo kito. Kaip mudu su teta.
Tik noriu pasakyt, kad Silvija per daug kišasi į tavo reikalus, žmogau.
Girdi? Ką tik per ją praradai didžiulę finansinę galimybę.
O ką gavai mainais?
Gyveni jos svečių namelyje, tavo karjera žlunga,
ir dar negali dulkintis.
Tiesą sakant, aš dulkinausi, bet ji privertė mane to nebedaryti.
Kurgi ne. Judviem reikia nusibrėžti ribas, žmogau.
- Amen. - Na, taip…
Apie kokias ribas tu kalbi?
Nežinau. Nusistatyk bendravimo normas, žmogau.
Visų pirma, mokėk nuomą, tada nebūsi jai nieko skolingas.
Taip. Teisingai. Man patinka. Mokėti jai nuomą.
- Taip. - Ribos.
Po galais, taip.
Dieve. Vos neužmiršau pasakyti.
- Ką? - Kad užlietas rūsys.
- Dabar? - Taip.
Kodėl anksčiau nepasakei?
Sveika.
Sveikas.
- Prašau. - Kas čia?
Pinigai už nuomą.
Tau nereikia mokėti nuomos. Aš tavo draugė, ne šeimininkė.
Žinau. Ir esu dėkingas.
Jei būtum mano šeimininkė, turbūt ten turėčiau ne vien šaldytuviuką.
Supranti, ką noriu pasakyti? Tiesiog…
Jei gyvensiu tavo svečių namelyje, tada noriu mokėti nuomą.
Taip geriau jausiuosi. Oficialus santykių įteisinimas, supranti.
Nusibrėšim ribas, supranti.
Ką turi galvoje, kalbėdamas apie ribas?
Turiu galvoje, kad bandau susidėlioti savo gyvenimą, supranti.
O mudu taip, supranti, glaudžiai persipynę.
Aš rimtai. Aš labai nuo tavęs priklausau.
Išpasakoju tau visas savo problemas. Prašau tavęs patarimų
ir gyvenu tavo garaže.
Būtų naudinga, žinai, trupučiuką atsiskirti.
Nusibrėžti ribas.
Taip. Žinoma. Aš ne…
Nepagalvojau, kad tarp mūsų susikaupė…
- Ne. - …tiek problemų.
Tiesiog… Tai būtų mums abiem į naudą.
Supranti, tu turi savo erdvę, aš – savo.
Kuri yra ir tavo erdvė.
Bet dabar, kai mokėsiu nuomą, ji bus truputį ir mano erdvė.
Tokia nedidelė riba.
Puiku.
- Skaniai atrodo. - Ačiū.
200 dolerių?
„Jay 6 Bar & Grille“ idėja buvo paprasta:
atidaryti jaukią susitikimų vietą, kurios širdimi būtų alus.
Nesąmonė.
Prašau šalto, Džena.
Ačiū, Teri.
Geras alus.
Kas per šūdas?
Geros dienos.
Ačiū.
Jei atvirai, Vilai, sunku pasakyti.
Pats žinau.
Gal ir yra intymus kontaktas žemiau juosmens, bet tiksliai nežinome.
Ne, taip. Gali būt, kad jis tik nekaltai liečia jos juosmenį,
o gal ir graibo jai užpakalį, bliamba.
Iš to kampo nieko nesimato.
Gerai. Reikia detaliau pasidomėti.
Sutinku. Labai sutinku.
Gerai.
- Žiūrim nuotraukas instagrame. - Gerai. Žiūrim nuotraukas.
Teris. Dieve.
Teris, tipo, išprotėjęs dėl goldendudlių.
- Keistuolis. - Pala.
Žiūrėk, jis užsiima joga. Bliamba, koks lankstus.
Jis pats padarė šį peilį?
Jis pats tekina ašmenis?
Kietai, bliamba.
- Gali patikėt? - Labai vyriška.
- Taip.
Tas vyrukas turi daug šunų, gali burna pasiekt savo pimpalą
ir daro peilius.
Tipo, labai įvairialypis žmogus.
Beje, labai skanus gėrimas. Kas čia?
Dieve.
Tai kosmo, mergyt.
„Tai kosmo, mergyt“?
- Labai skanus, bliamba. Aišku. - Kerė niekada neklysta.
Kas ta Kerė?
Nebuvau matęs to serialo. Man patinka, bliamba.
Taip. Na, jame yra ir sekso, ir miesto.
Visko.
Ar ji galiausiai susieis su ponu Bigu?
Na, teks pažiūrėti šešis sezonus,
du filmus ir šūdiną spinofą, kuris yra tas pats serialas, tik viena kale mažiau.
- Kuria iš jų? - Katral.
- Rimtai? - Samanta, taip.
- Eina sau. - Taip.
- Gal pasakysi, kuo baigėsi? - Jie susituokė.
- Geras. - Galiausiai jis miršta.
- Tai šūdas. Liūdna. - Jis miršta. Taip.
- Išdaviau pabaigą. - Taip.
Gal išgeriam po margaritą?
Velnias, žinoma. Jei tau nesunku,
- mielai išgerčiau margaritą. - Ne. Man patinka plakti kokteilius.
- Puiku. - Gerai. Tuojau pavaišinsiu.
Taip, jei tau nereikia pagalbos, pabūsiu čia.
- Ne. Aš pati. - Puiku.
Tu atsipalaiduok.
Štai ir kokteiliukai.
Geras.
Be ledukų?
Tiesiog atidarom ir pilam?
Kambario temperatūros. Tokie man skaniausi.
Nežinau. Tiesiog…
Ko čia vargintis, supranti?
Taip, ko čia vargintis?
Toks buvo mano pirmasis šūkis.
„Ko čia vargintis?“
Bet jis nepaėjo taip gerai, kaip „Belsk ir bus atidaryta“.
Jis logiškesnis.
Turiu pilną šaldytuvą tų kokteilių, gerk į sveikatą.
Aitrus, saldokas ir kažkoks beskonis.
- Žinau. - Taip.
Gali nedėkoti.
Gerai.
Ačiū, kad saugiai parlydėjai namo.
Nėr už ką. Negraužk savęs taip.
- Taip. - Žinai, karjera yra procesas.
- Taip. - Dabar gerai ir „Laimės alus“.
Juk nedirbsi ten amžinai.
Taip, žinau. Tik norėčiau kokio nors apčiuopiamo tramplino
į šūdiną bariuką, supranti.
- Kodėl tau nesurengus pristatymo? - Pristatymo?
Taip, viena mama iš mokyklos surengė savo energinių batonėlių pristatymą,
o dabar prekiauja jais prekybos centre „Whole Foods“.
Tai padėjo jai susirast investuotojų.
Puiki mintis.
Taip. Jie vadinasi „Liesa kalė“. Ir iš tikrųjų visai skanūs.
Geras pavadinimas. Man patinka.
Ji pati liesa kalė.
Ką ketini daryti? Mėgsti alų? Turiu jo kelias talpas kieme.
Man patinka alus. Jei daugiau nieko nėra.
Nėra.
Brangusis, manau, jis prašosi į lauką.
Ne, Vatsonai. Ne.
Turbūt užuodė lauke oposumą.
Nekreipk dėmesio, jis tuoj liausis lojęs.
Matai? Štai.
- Taip, gerai. - Gerai. Ačiū, mielasis.
Gerai, tuoj.
Gerai jau, gerai. Nurimk, bičiuli.
Gerai, Vatsonai. Gerai, kas yra?
Bėk jau. Gerai.
- Padėkit! - Jėzau!
- Vilai! - Gelbėkit!
Gelbėkit! Padėkit!
- Ne. - Vatsonai!
- Gelbėkit! - Vatsonai!
Jis suės mane, bliamba!
Jei sustosi, jis nekąs!
- Vatsonai! Vatsonai, ne! - Ką man daryti?
- Sustok! Nebėk… - Jis nori mane pagauti!
- …tada jis nebesivys tavęs. - Nežinau, ką man daryti!
Sėst! Sėst, bičiuli!
Jis tavęs neklauso, šikniau tu. Kodėl jis tavęs nesiveja?
- Dieve! Ką man… - Vatsonai, greta!
- Greta! - …laikau stiklinę!
- Dieve. - Ačiū Dievui.
Dieve. Jį reikia ištraukt iš baseino.
Prieglaudoj sakė, kad jis nemoka plaukti.
Jis nori mane suėsti, bliamba. Ne!
- Turi man padėti! - Jis moka plaukti. Visi šunys plaukia.
- Tai instinktas. - Jis tikrai nemoka plaukti.
Pažiūrėk į jį.
- Padėkit tam šuniui! - Apsišik! Pati padėk!
Aš šiandien pasidariau šukuoseną!
Šokam. Pirmyn!
- Gerai. Eikš, bičiuli. - Kur jis?
- Laikyk. Griebk už kojų. - Laikyk!
- Laikyk už kojų. - Taip! Laikyk tvirtai!
Blogas šuo!
- Traukiam jį! - Dėjau ant to šuns.
Nežinau, kaip padėti!
Dieve.
Bliamba! Vėl tas pats!
- Vėl tas pats! - Dieve.
- Šūdas. - Ne!
- Vatsonai! Ne! - Atsiknisk!
- Dieve. - Nagi.
Ne!
Po galais! Dieve.
Ar tai kada nors pasibaigs?
- Tai niekada nesibaigs! - Gerai. Taip.
- Kažkoks užburtas ratas! - Viskas gerai!
Mes čia visą naktį lakstysim, bliamba, žmogau.
Dieve. Gerai, kad nenutiko nieko blogo.
Taip, tas šuo nesveikas, bliamba.
Taip, žinau. Jis iš prieglaudos. Turbūt traumuotas.
- Tu to nežinai. - Tu teisus. Nežinau.
Taip. Gindamas Vatsoną galiu pasakyt, kad jis bandė apginti namus.
Jis tam veistas.
Manau, kad jis paprasčiausiai pavydėjo.
Išgirdo, kad mes linksminamės, ir pagalvojo sau:
„Kodėl manęs niekas nekviečia?“
- Ką jūs darėt? - Ji norėjo paragauti mano alaus.
- Pasiruošęs? - Taip. Tik persirengsiu.
Padarysim tai?
- Taip, žinoma. - Kur jūs einat?
Varom į karaokę korėjiečių rajone. Einam kartu.
- Aš… - Aš nenoriu.
Norėčiau, bet ryte anksti keltis.
- Kodėl? - Reikia vaikus nuvežti į mokyklą.
Taip, atleisk.
Kai Semas būna pas Džo, aš pamirštu apie tai.
- Apie šeimą? - Jei atvirai, taip.
Negaliu patikėt, kad pusę savaitės būni laisva.
Tai taip nesąžininga.
Ir aš norėčiau būti išsiskyrusi.
- Aš pajuokavau. - Man taip nepasirodė.
Liaukis. Juk žinai, kad kalbėjau nerimtai, mielasis.
Žinai, ką? Šiomis dienomis nebežinau, kuo tikėti.
Ką nori tuo pasakyti?
Iš kur Saimonas gavo pinigų žaidimui „Karo dievas“?
- Nesuprantu, apie ką tu. - Na, gal tai atgaivins tau atmintį.
Šis žaidimas kainuoja 50 dol.
Papirkai mūsų sūnų, kad jis perskaitytų mano knygą?
Netiesa. Kas tau pasakė?
Žinai, ką? Tu tikrai mane įžeidei.
Aš neprašiau tavęs nieko panašaus.
Man rūpi tik tavo nuomonė.
Galėjai perskaityti tą sumautą knygą.
Atleisk man. Tiesiog buvau labai užsiėmusi.
Miegosiu apačioje.
Dieve. Ta skrybėlė.
Sveikas, brangusis. Nori kavos? Ką tik išviriau.
Ne. Einu su Vatsonu pasivaikščioti.
Brangusis, labai atsiprašau dėl knygos. Šiandien pat ją perskaitysiu.
Nesvarbu.
Tiesą sakant, norėjau tau pasakyti,
kad Kerė iš Kabo pasiūlė man darbą.
Tai būtų nuolatinis darbas su privilegijomis ir atlyginimu.
Bet jis tikrai apsunkintų mūsų šeimyninį gyvenimą,
tad norėčiau su tavim pasitarti.
Taip. Nėra tikslo. Esu tikras, kad pasielgsi taip, kaip norėsi.
Nesupratau? Žinai, ką, kadangi šiandien esi laisvas,
galėtum nuvežti vaikus į mokyklą,
nuvesti Saimoną pas ortodontą,
tada pasiimti vaikus po pamokų, nuvežti Francesą į SAT pamoką,
Saimoną į muzikos mokyklą, o Meivę – į tekvondo treniruotę.
O tarp vežiojimų užbėgti į maisto prekių parduotuvę
ir supirkti produktus savaitei.
O tai darydamas dar pagalvok, kaip parduoti sumautą vienatūrį.
Kas čia dabar?
Čia aš elgiuosi taip, kaip noriu?
Tai tu metei darbą nepasitaręs su manim.
Tad, taip, man sunkoka surasti laiko perskaityti 800 puslapių knygą,
parašytą „Advokato iš Linkolno“ motyvais.
Aš nesu skaitęs „Advokato iš Linkolno“. Nė vieno sumauto puslapio.
Na, vertėtų, gal ko nors išmoktum.
Taip pat gali baigti ruošti priešpiečius.
- Labas. - Sveika.
Tai va. Ką ketini daryti? Galėtume ką nors nuveikti.
O kaip ribos?
Galėtume jas trumpam pamiršti. Nuveikiam ką nors.
Gerai. Na, tiesą sakant, šiandien susikaupė nemažai reikalų.
Kokių reikalų? Aš tau padėsiu. Tiesiog noriu ištrūkti iš namų.
Žinoma, jei tik nori.
Mes su Keite ketinam pasiirstyti baidarėmis. Nori kartu?
- Ką? Taip. Geras. - Taip.
- Geras? Nori kartu? - Taip. Kodėl ne?
Kodėl ne? Todėl, kad tu nekenti laivų, vandens ir visko, kas su tuo susiję.
Ne, aš noriu kartu.
- Man patinka baidarės. - Puiku.
Aš pasiruošus. Kur irstysimės?
LA upėje.
Los Andželo upėje?
Argi tai upė? Juk tai kanalizacijos nuotekos.
Kanalizacijos nuotekų šalinimas yra viena iš daugelio LA upės funkcijų.
Bet kitos jos dalys yra gyvybingi vandens keliai, kupini laukinės gamtos
ir istorijos.
Sutinku. Varom. Pasiirstysim.
Tik pasiimsiu irstymo reikmenis.
Puiku. Išvykstam po keturių valandų.
- Na, tuomet spėsiu juos susirasti. - Puiku. Šaunu.
Taigi, irstymasis reikalauja stiprios viršutinės kūno dalies.
Nė nereikia eiti į sporto salę,
nes viršutinę kūno dalį gali treniruoti čia.
BAIDARIŲ NUOMA
Nežinau. Kartais.
- Labas! - Labukas!
- Labas! - Baidarės įgula!
Nieko sau sportinė apranga.
Saugausi odos vėžio.
Tau patinka kvailai atrodyti, bliamba.
Griežtai tu čia.
- Taip. - Pats atrodai… na… kvailai.
Nieko geresnio nesugalvojai?
Kai šauni į karalių, neprašauk pro šalį.
Žmonės, prašau. Galit manęs pasigailėti? Šiandien man prasta nuotaika.
Kas dar naujo?
Prašau. Mudu su Čarliu susipykom. Ir gana rimtai.
Kas atsitiko?
Jis sužinojo, kad neperskaičiau jo knygos, ir labai supyko.
Ir teisingai padarė. Privalai ją perskaityt.
Jis sunkiai dirbo. Aš irgi pykčiau.
Aš irgi ant jo pykstu, aišku?
Pykstu, kad metė darbą nepasitaręs su manim.
Pykstu, kad parsivedė į namus šunį.
Pykstu, kad jis sėdi name ir apsimeta, kad daro kažką,
ko niekam nereikia.
Santuoka.
Nesakau, kad jos pasiilgau.
Žmonės, galit baigti muštis delnais?
- Gerai. - Taip, žinoma.
Jei mes tave taip erzinam, gal eik namo ir skaityk savo vyro knygą,
- ką ir turėtum daryti? - Ačiū, ne.
Atsiprašau. Sveiki, šis įspėjimas
„Nelieskit vandens. Didelis bakterinis užterštumas“,
ar jis atspindi dabartines sąlygas?
Taip. Žinoma. Taip, vandens geriau nelieskit.
Na, gal pasiirstysim kitą kartą?
Jis privalo taip sakyti. Jis čia dirba. Tai jo pareiga.
Ne, tai tikra tiesa.
Prašau, nelieskit vandens.
Pasistenkit, kad jo nepatektų į jokią membraną ar angą.
Į akis, ausis, nosį, burną ir taip toliau.
Ir taip toliau? Ką tai reiškia?
- Į vaginą. - Į užpakalį.
- Pamaniau, kad sakysi į užpakalį. - Ne.
Taigi, pasisaugokit.
- O jei į pimpalą? - Visur blogai.
- Gerai. Gal… - Plauksit vienvietėmis?
Ne. Aš nesu plaukusi. Turiu plaukti su kuo nors.
- Taip. Plaukiam kartu. - Gerai.
- Taip. - Bet aš nenoriu plaukti viena.
Nesinervink. Plauksim šalia, gerai?
Ramiai. Tai turėtų būt poilsis.
O tu visiems keli stresą.
Ką? Gal juokauji? Aš rami kaip belgas.
- Gerai. Tik pažvelkit. - Dabar atpažįstu tave.
Dvivietė štai ten, žmonės.
Puiku.
Nuleidimo vieta štai ten.
- Gerai. Ačiū. - Pamatysit.
Aišku. Gerai. Čia man?
Čia jūsų baidarė. Mes ją ką tik išplovėm, tad…
Kodėl?
Pala, reikia plaukti pro benamių stovyklą?
Taip, ji kitoje pusėje. Štai ten.
Apiplaukit ją. Pro ją neplaukit.
Jie normalūs žmonės. Bet verčiau neplaukit pro ją.
Bičiuliai! Palaukit manęs.
Silvija, judink užpakalį!
Gerai.
Bičiuliai! Keite?
Gražu, ar ne?
Labai. Žavu.
Aš čia pagalvojau, gal po kokių dešimties… ar penkių minučių
galėtume baigti irkluoti ir lipti į krantą?
Išgerti alaus.
Galėčiau čia būti visą dieną.
Ir aš. Labai smagu.
Taip, ir man.
Žinot, įdomiausia tai, kad kai pasižiūri į LA upę iš šalies,
ji atrodo tokia nešvari.
Taip, tikrai nešvari.
Bet kai esi joje, pamatai tiek daug paslėpto grožio.
- Nuostabu. - Dieve. Žiūrėkit, koks paukštis.
Kas ten? Kondoras? O gal baltagalvis jūrinis erelis?
Garnys?
- Ten kiras. Kiras. - Gali būt, kad kiras.
Bet įdomiausia tai, kad kai esi upėje,
kirai įgauna visiškai kitokį atspalvį.
Tik tada pastebi tikrąjį jų grožį. Suprantat, apie ką aš?
Taip. Tai ir yra tikrasis LA upės stebuklas.
Taip, tikrai. Stebuklas. Sutinku.
Tikiuosi, nepasigausim hepatito.
Gražu. Toks skaidrus vanduo, kad net dugnas matosi.
Ten mažytė medūza?
Ne, ten gal šeši prezervatyvai, sulipę į krūvą.
Nori pasitaškyti?
- Galiu aptaškyti. - Verčiau prisidenk savo pimpalą!
- O tu savo vaginą, bliamba. - Vanduo. Ne, užtiško ant rankos.
Man užtiško…
Prisidenk savo „ir taip toliau“.
Ne.
- Liaukis! - Šikniau tu.
Pateko į burną. Labai gaivus, tikrai.
- Tikrai? - Tikrai.
Taip, tikrai gaivus.
Padarom tai.
Taip.
- Kaip gerai. - Dieve.
Atsigaivinau, bičiuliai.
Labai malonu.
LA upė – grynas lietaus vanduo.
Taip, jis teka iš kalno.
Taip. Filtruojasi per Santa Monikos kalnų grandinę.
Skanesnis už vandenį iš čiaupo.
- Apie ką jūs čia kalbat, bliamba? - Apie LA upę!
- Negerk to vandens. - Jis visai skanus.
Ne.
- Čia tik plunksna. - Tik plunksna. Gamta.
Atsigerk dar.
- Taip, manęs nebetroškina. - Gerai.
- Gal norit dezinfekavimo skysčio? - Ne, jis nuodingas!
Slėpk jį.
- Regis, žadėjo lietaus. - Ne.
Saugokis!
- Baikit. - Ima banguoti.
Ima banguoti.
Nereikia, prašau. Liaukitės.
- Prie tavęs artinasi hepatitas! - Kyla bangos.
Nagi.
- Ne… - Liaukitės!
Kur bėgi?
Tolyn nuo jūsų.
Kur bėgi?
- Kur bėgi, Sil? - Grįžk čia!
- Grįžk! - Užsikimšk skylę!
- Užsikimšk šiknaskylę! - Užsikimšk šikną…
Keite? Vilai?
Bičiuliai?
Šūdas!
Kas čia vyksta?
Pone, kur aš?
Ar nuplauksiu į starto vietą?
Gal ir gražu.
Nevalgyk. Šlykštu.
BELSK IR BUS ATIDARYTA
„Belsk ir bus atidaryta“.
Sveikutė.
Viso geriausio. Geros dienos.
Gerai.
Ne šiandien.
Aš normali!
Esu tokia kaip jūs!
Bėgam. Greičiau.
Kas jai negerai?
Nežinau.
…kaip koks vandenis.
Tikrai kaip… Kaip ne žemės…
Tu jūrininkė.
- Aš sėklininkė. - Geras.
Na…
- Esu visa iš sėklos. - Esi tas, ką valgai.
- Taip! - Na.
Sveikutė.
Nemaniau, kad dar kada nors jus pamatysiu.
Dieve, tu gyva.
- Taip. Tik pažvelkit. - Ji gyva.
- Taip. Aš gyva. - Smagi dienelė?
Nepyk, kad atsiskyrėme.
- Taip. Viskas gerai, kas gerai baigiasi. - Taip.
- Ką? Nepyk. Mes tave mylim. - Taip.
- Aš nepykstu. - Dieve, tu labai pyksti.
Žinot, ką? Aš siuntu, bliamba. Jūs mane palikot
Los Andželo subinėj.
Mes nepalikom tavęs. Tu kažkur ne ten pasukai.
O siunti dėl to, kad turėtum būt namuose
ir skaityti savo vyro knygą.
Teisingai, nebūtum ilgai trukusi.
Būtum ją perskaičiusi, kol mes čia pramogaujam.
- Taip. - Žinot, ką?
Pasidžiaukit, kol nepasigavot hepatito B.
Nevykėliai.
„TARPININKAVIMO SEZONAS“ ČARLIS GRYVSAS
Mano gyvenimo meilei Silvijai, be kurios nebūtų tikslo rašyti.
Ir Vilui, kuris padrąsino mane atversti naują gyvenimo lapą.
Jei ne tavo patarimas, nebūčiau metęs darbo ir išmokęs kaukti.
Judam!
Pirmyn!
Stop. Jums čia negalima.
- Kas čia vyksta? - Reidas.
Viskas gerai. Aš niekam nieko nesakysiu.
Aš dirbu toje gyvūnėlių parduotuvėje. Aš nieko nežinau. Sėkmės.
Gerai.
Taip, jis ten. Nagi. Greičiau!
Judam.
LOS ANDŽELO POLICIJOS DEPARTAMENTAS
Aš irgi žaidžiau pokerį. Ar tai reiškia, kad ir man šakės?
Laimei, federalai ieškojo ne mūsų.
Jie ieškojo Redžio.
Vienas iš jo nuolatinių žaidėjų kažkaip susijęs su juodais pinigais.
Nelaimei, pats pokeris buvo nelegalus.
Nepadėjo ir tai, kad tas šiknius vadino jį „Pokerio princu“.
Taip. Verčiau reikėjo pavadint jį savo priešo vardu.
Taip. Bet jis visąlaik sakydavo, kad tas pokeris nelegalus.
Ir vis viena kviesdavo žaisti garsius žmones,
kurie skelbdavo apie jį įrašus socialiniuose tinkluose.
Jis liepdavo neskelbti tų įrašų,
bet sakydavo tai taip, lyg norėtų, kad jie būtų skelbiami.
Dabar tam idiotui paskirtas namų areštas.
Tikrai? Su apykoje ir visais kitais reikalais?
- Taip. - Žinojot, kad jas reikia išsinuomoti?
Labai įdomus baudžiamosios teisės sistemos kaltinamasis aktas.
Tai jau tikrai.
Bičiuliai, „Laimės alus“ uždaromas iki atskiro pranešimo. Tad…
Taip.
Tai ar mums sumokės už savaitės darbą?
Taip, ir aš norėčiau, kad man sumokėtų už savaitę.
Ne! Viskas areštuota.
Apsižvalgykit. Viskas areštuota.
Redžis norėtų, kad mums sumokėtų.
Dėjau ant Redžio!
Bičiule. Nutiko šūdų šūdas.
Federalai surengė reidą „Laimės aluje“.
Aš ten buvau. Viską mačiau.
Kuo viskas baigėsi?
Visiems viskas gerai, išskyrus Redžį.
Jam net labai negerai.
Jam skirtas namų areštas ir gresia kalėjimas.
Visiškas šūdas.
Tokie dalykai užknisa.
Taip, tikrai užknisa.
O labiausiai užknisa tai, supranti, kad buvo uždarytas baras,
nes ten yra nusikaltimo vieta.
Todėl tau teks palūkėti mokesčio už nuomą,
nes aš neturiu darbo.
Man nereikia iš tavęs jokių pinigų.
Tai labai miela.
Ne, susirink savo šūdą ir keliauk iš čia.
- Ką? - Taip.
Ribos. Buvai teisus.
Gerai. Ačiū, kad leidai pagyventi čia.
Labas, ačiū, kad priimi mane. Tai laikina. Pažadu.
Taip, dėl to gali nesijaudinti.
Bet turiu paskubėti namo. Skrandis kažko streikuoja.
Taip, mano skrandis irgi ne kažką.
Tik žinok, kad galiu pagadinti orą, gerai?
Taip. Pirmyn.
SVEIKA, MAMA, TIK NORĖJAU PAKLAUST, AR JAU PAGALVOJAI?
AŠ SUTINKU. LABAI AČIŪ UŽ SUTEIKTĄ GALIMYBĘ.
Išvertė Laima Banionienė