ווטסון.
אפשר לקבל קטשופ לצלעות החזיר שלי?
- מה? - אפשר לקבל קטשופ לצלעות החזיר שלי?
כן, אין בעיה. אביא אותו מהמקרר.
כן.
- סלח לי. - אל תכניסי אותו.
אתה מוכן לגרום לו להפסיק לנבוח בבקשה, בייב?
ווטסון, ארצה.
איזה זין.
ארצה. ווטסון.
אז איך היה היום שלכם בבית הספר?
עדיף על זה.
היי, ווטסון, זה בסדר.
תירגע. תירגע.
הוא רועש מאוד.
- לעזאזל! - אימא.
אלוהים.
בבקשה, חומד.
אירוני שאנחנו בתוך הכלוב…
- והכלב בחוץ. - רק בזמן שאנחנו מאלפים אותו.
ברור שזה לא יישאר כך לעד.
- טוב. כיף. - כן.
- אלוהים, צ'רלי. בסדר. - בסדר.
- מה? אלוהים אדירים. - בסדר. היי, לא, ווטס.
- לא, לא. ווטסון. - היי, אסור לקחת.
- כלב רע. - אלוהים אדירים. בסדר.
- בבקשה, מספיק. בסדר. - ווטסון, רד למטה.
את חייבת לסגור את השער.
- סלח לי. באמת? - כן. ווטסון מכבד את השער.
אז אילו היית סוגרת אותו, הוא לא היה כאן למעלה.
הוא אמור לכבד את העובדה שהכנתי את צלעות החזיר האלה.
- לא, זה… ווטסון. - רגע. אלוהים אדירים. היי!
- בחייך. - היי! תחזיר לי את…
ברצינות?
בסדר.
- בסדר, החוצה! - בסדר.
שיט. אני חייבת לענות. זה מהעבודה.
החוצה. החוצה.
צא החוצה.
צריך להרים ולסגור.
לא. ככה. בסדר.
היי, קרי מקאבו.
היי, צ'יקה. שמעי, אגש ישר לעניין, בסדר?
האם את רוצה להיות מתכננת האירועים הקבועה שלנו?
אלוהים אדירים. וואו.
עכשיו, לפני שתעני, אני רק רוצה להגיד שהעבודה די אינטנסיבית.
זה יותר ממשרה מלאה.
מדובר ברוב סופי השבוע, הרבה נסיעות מחוץ לעיר.
היא מרגשת.
היא חגיגה, הנגאובר, בראנץ' והכול מחדש.
אבל יש מאמות שהעבודה דורשנית מדי בשבילן.
זה מחמיא מאוד.
ג'סיפה יכולה לרכוב על ווטסון?
- לא! אל תביאי את הלטאה לשולחן. - אוי, מייב. לא.
בפעם האחרונה, כלבים ולטאות הם לא שילוב טוב.
הם לא… למה ג'סיפה יושבת איתנו לשולחן?
- היא אוהבת את זה. - אוכל לחשוב על זה קצת?
ברור שכן, הוצ'י מאמה, אבל לא זמן רב מדי, בסדר?
- בסדר, ביי. - ווט…
ווטסון, ארט.
ארט.
זה כמו "ד"ר דוליטל".
- מבשלת לאקי פני בע"מ -
למה אכפת לך מה סילביה חשבה על מייסון גרנד?
מישהו היה מוכן להשקיע בבר שלך והוא היה שחקן מפורסם.
אז היה לך ממש כספומט.
הוא בטח היה מממן אותך לעד.
וכידוע לנו, תעשיית המסעדנות מלאה באנשים איומים.
כן, אבל הבחור היה דוחה לגמרי.
- גם רג'י דוחה. - הוא היה דוחה יותר מרג'י.
הבחור היה דוחה בעיני רג'י.
אז תחשוב כמה דוחה הבחור הזה.
כן, זה די דוחה, אבל כל אדם שמשקיע בבר הוא דוחה.
כלומר, אנחנו דוחים. זה עסק של מזומנים.
או שאתה מלבין כספים או שאתה מתחיל עם צעירים שיכורים.
מעבר לכך שהם היו דוחים, היה ממש מבאס לבלות איתם
והם לא היו מצחיקים בכלל.
והכי מטורף שסילביה צפתה את זה מקילומטר.
היה לה חוש שישי בקשר לעניין.
מה פאקינג קורה עכשיו?
שום דבר.
אני סתם… מביט בחבר שלי.
אתה לא סתם מביט בחבר שלך. אתם מזיינים זה את זה בעיניים.
- אני רואה. - אני מביט בחבר שלי. אני אוהב אותו.
אתה תחטוף את עגבת העיניים הזו ששמעתי עליה.
מה קורה כאן עכשיו?
סילביה ואתה מעורבים מדי זה בחייו של זה. זה מגוחך.
יש ביניכם תלות הדדית. כמו דודה שלי ואני.
אני רק אומר שסילביה מתעסקת בעניינים שלך יותר מדי.
בסדר? פספסת הזדמנות פיננסית אדירה בגללה.
ומה אתה מקבל בתמורה?
אתה גר ביחידת האורחים שלה, הקריירה שלך מפורקת,
וחוץ מזה, אתה לא מזיין.
דווקא זיינתי והיא גרמה לי להפסיק.
ברור. כי מה שאתם צריכים זה גבולות, אחי.
- אמן. - כן, טוב…
על איזה גבולות חשבת?
אני לא יודע, צריך למצוא דרך לנסח את זה.
קודם כול, שלם שכר דירה כדי שלא תהיה חייב לה שום דבר.
כן. זה טוב. זה מוצא חן בעיניי. לשלם לה שכר דירה.
- כן. - גבולות.
ועוד איך.
אלוהים אדירים, כמעט שכחתי להגיד לכם.
- מה? - המרתף מוצף.
- ברגע זה? - כן.
למה אתה מספר לנו רק עכשיו?
היי.
- בבקשה. - מה זה?
זה שכר דירה.
אתה לא צריך לשלם לי שכר דירה. אני חברה שלך, לא בעלת הבית שלך.
אני יודע. אני מעריך את זה.
ואילו היית בעלת הבית שלי, בטח היה לי יותר ממיני מקרר.
את מבינה? אבל אני…
אם אני גר ביחידת האורחים שלך, אני מעדיף לשלם שכר דירה.
זה ישפר את ההרגשה שלי. זה יעשה את זה רשמי.
קצת גבולות, את מבינה?
בטח, אני… מה זאת אומרת גבולות?
אני מתכוון שאני מנסה להתאפס על החיים שלי.
ואנחנו כל כך מסובכים זה בזה.
והאמת היא שאני ממש תלוי בך בכל דבר.
אני מדבר איתך על כל הבעיות שלי. אני מבקש ממך עצות
ואני גר בחנייה המקורה שלך.
אולי יהיה בריא, את יודעת, שתהיה הפרדה קלה בינינו.
קצת גבולות.
כן. בטח. אני לא…
לא ידעתי שיש בעיות רבות כל כך…
- אין. - בינינו.
זה רק… זה יהיה צעד בריא לשנינו.
את מבינה? לך יהיה מרחב משלך, לי יהיה מרחב משלי,
שגם הוא מרחב שלך.
אבל עכשיו אני משלם לך שכר דירה, אז הוא גם מרחב שלי במידה מסוימת.
גבול קטן.
יופי.
- זה נראה טעים. - תודה.
מאתיים דולר?
הרעיון מאחורי בר וגריל ג'יי 6 היה פשוט:
לפתוח מקום מפגש שכונתי עם לב של בית בירה.
זה לא הגיוני.
קחי בירה, ג'נה.
תודה, טרי.
זו בירה טובה.
מה פאקינג נסגר?
היי.
היי…
תיהני.
תודה.
ויל, האמת היא שקשה לראות.
אני יודע.
ייתכן שיש מגע אינטימי מתחת לחגורה, אבל אי אפשר לדעת.
לא, כן. אולי הוא נגע בגב התחתון שלה בתמימות
ואולי הוא חופן פאקינג תחת.
אי אפשר לראות מהזווית הזו.
בסדר, אנחנו צריכים לאסוף עוד מודיעין.
אני מסכים. אני מסכים בהחלט.
בסדר.
- תעלי את הרשת. - בסדר, מעלה את הרשת.
טרי. אוי, אלוהים.
טרי מטורף על גולדנדודלים.
- הוא מוזר. - רגע, היי, היי.
תראי איך הוא עושה יוגה שם. שיט, תראי כמה הוא גמיש.
הוא הכין את הסכין הזה?
הוא יוצר סכינים?
זה פאקינג קול בטירוף.
- את עושה צחוק? - גברי מאוד.
- כן.
יש לו יותר מדי כלבים, נראה שהוא יכול למצוץ לעצמו את הזין
והוא יוצר סכינים.
יש לו אישיות מגוונת מאוד.
המשקה הזה מדהים, דרך אגב. מה הוא?
אלוהים אדירים.
זה קוסמו, אחותי.
"זה קוסמו, אחותי"?
- הוא פאקינג מעולה. בסדר. - קרי לא טועה אף פעם.
מי זו קרי?
לא צפיתי בסדרה מעולם. היא פאקינג אדירה.
כן. כלומר, יש בה סקס ויש בה את העיר הגדולה.
- יש בה הכול. - יש בה הכול.
מר ביג והיא ביחד בסוף?
טוב, תצטרך לצפות בשש עונות,
בשני סרטים ובסדרת ספין-אוף מחורבנת שהיא בעצם אותה תוכנית פחות ביץ' אחת.
- איזו מהן? - קטרל.
- באמת? - סמנתה, כן.
- לעזאזל. - כן.
- את מוכנה פשוט להגיד לי? - הם מתחתנים.
- נחמד. - ובסוף הוא מת.
- שיט. זה אפל מאוד. - הוא מת. כן.
- התראת ספוילר. - כן.
היי, שאכין לנו מרגריטות חריפות?
שיט, כן. אם לא אכפת לך לטרוח,
- אשמח למרגריטה חריפה. - לא. אני אוהבת מאוד להכין קוקטיילים.
- אדיר. - בסדר, מצפה לך פינוק.
כן, אם את לא רוצה עזרה, אהיה כאן.
- לא, לא. אני מסתדרת. - יופי.
תנוח.
מרגריטות חריפות בדרך.
נחמד.
בלי קרח או משהו.
נקי, מה?
בטמפרטורת החדר. מת על זה.
אני לא יודעת, העניין הוא…
למה לטרוח, אתה מבין?
כן, למה לטרוח?
האמת היא שזה היה הסלוגן הראשון שלי.
"למה לטרוח?"
אבל בניסויים הוא הצליח פחות מ"לא תבקש, לא תקבל".
זה הגיוני יותר.
המקרר שלי מלא בפחיות בולז, אז שתה.
הוא חמצמץ ומתוק, אבל גם תפל.
- נכון. - כן.
אין על מה.
בסדר.
תודה שליווית אותי הביתה.
בטח. ואל תרד על עצמך כל כך.
- כן. - קריירה היא תהליך.
- כן. - לאקי פני זה בסדר לעת עתה.
לא תיתקע שם לעד.
כן, אני יודע. חבל שאין לי איזו מדרגה מוחשית
לכיוון בר קטן ומחורבן.
- למה שלא תעשה אירוע פופ-אפ? - פופ-אפ?
כן, אימא אחת מבית הספר עשתה פופ-אפ לחטיפי האנרגייה שלה
ועכשיו היא מוכרת אותם בהול פודס.
זה עזר לה להשיג משקיעים.
וואו. זה רעיון טוב.
כן, קוראים להם סקיני ביץ'. הם מעולים.
אני מת על השם. הוא מעולה.
היא באמת ביץ' רזה.
מה את עושה עכשיו? את אוהבת בירה? יש לי חביות מאחור.
אני מתה על בירה. אם זו באמת האפשרות היחידה שלנו.
כן.
בייב, אני חושבת שהוא צריך לצאת.
לא, ווטסון. לא.
בטח יש אופוסום בחוץ.
תתעלמי ממנו והוא יפסיק בסופו של דבר.
את רואה? כך.
- כן, בסדר. - בסדר. תודה, בייב.
כן, אני בא.
בסדר, בסדר. תירגע, אחי.
בסדר, ווטסון. בסדר. מה קרה?
בבקשה. בסדר.
- אלוהים! - הצילו! הצילו!
- ויל! - הצילו!
הצילו!
- היי, לא. - ווטסון!
- הצילו! - ווטסון! ווטסון.
הוא הולך פאקינג להרוג אותי.
הוא לא ינשך אותך אם פשוט תעצור!
- מה לעשות? - ווטסון! ווטסון, לא!
- עצור! תפסיק לרוץ… - הוא מנסה לתפוס אותי!
- והוא יפסיק לרדוף אחריך. - אני לא יודע מה לעשות!
שב! שב!
הוא לא מקשיב לך, חתיכת חרא. למה הוא לא רודף אחריך?
- אלוהים אדירים! מה אני… - ווטסון! ווטסון, ארצה!
- ארצה! - מחזיקה כוס!
- אלוהים אדירים. - תודה לאל.
אלוהים, אתה חייב להוציא אותו מהבריכה.
בבית המחסה אמרו לי שהוא לא יודע לשחות.
הוא פאקינג ניסה להרוג אותי. לא!
- אתה חייב לעזור לי! - הוא יודע לשחות. כל הכלבים יודעים לשחות.
- זה אינסטינקט. - ברור שהוא לא יודע לשחות.
תראה אותו.
- אתה חייב לעזור לכלב! - לכי תזדייני! תעזרי לכלב בעצמך!
ייבשתי את השיער במייבש שיער היום!
נקפוץ. הנה זה בא!
- בסדר, בוא הנה. - איפה הוא?
- פשוט תפוס אותו. תמשוך את הרגליים שלו. - תפוס אותו!
- תחזיק לו את הרגליים. - כן, תחנוק אותו!
רע… כלב רע!
- תמשה אותו! - שיזדיין הכלב הזה.
אני לא יודעת איך לעזור!
אלוהים.
פאק! זה קורה שוב!
- זה קורה שוב! - אלוהים.
- שיט. - אוי, לא.
- ווטסון! לא! לא! - לך תזדיין!
- אלוהים. - קדימה.
לא!
לעזאזל! אלוהים אדירים.
זה יסתיים אי פעם?
- זה לא יסתיים לעולם! - טוב. בסדר.
- זה מעגל של רשע! - זה בסדר!
אנחנו נעשה את זה כל הפאקינג לילה, אחי.
אלוהים אדירים. אני שמחה שאיש לא נפגע.
כן, הכלב הזה פאקינג מטורף, דרך אגב.
כן, אני יודעת. הוא כלב אומנה. אני חושבת שהוא חווה טראומה.
- את לא יכולה לדעת את זה. - אתה צודק. אני לא יודעת.
כן, ולהגנתו של ווטסון, הוא רק ניסה להגן על הבית.
זה מה שהוא חונך לעשות.
אני חושבת שהוא קינא.
הוא שמע אותנו נהנים וחשב,
"למה לא הזמינו אותי?"
- מה עשיתם? - היא רצתה לטעום את הבירה שלי.
- אתה מוכן? - כן, תני לי להחליף בגדים.
אפשר להתחיל?
- כן, אפשר. - לאן אתם הולכים?
לשיר קריוקי בקיי-טאון, בואו איתנו.
- הייתי שמחה… - אני לא רוצה לעשות את זה.
הייתי שמחה, אבל אני צריכה לקום מוקדם בבוקר.
- למה? - לקחת את הילדים לבית הספר.
כן. סליחה.
כשסאם אצל ג'ו, אני שוכחת את כל העניין.
- את המשפחה שלך? - בכנות, כן.
אני לא מאמינה שאת מקבלת חצי שבוע חופש.
זה לא הוגן.
הלוואי שאני הייתי גרושה.
- התלוצצתי. - כן, זה לא נשמע כך.
בחייך. אתה יודע שלא הייתי רצינית, בייב.
את יודעת מה? אני כבר לא יודע במה להאמין לאחרונה.
מה? מה זה אומר?
מאיפה סיימון השיג כסף לקנות את גוד אוף וור?
- אני לא יודעת על מה אתה מדבר. - טוב, אולי זה יישמע לך מוכר.
מחיר המשחק הוא 50 דולר.
שיחדת את הבן שלנו כדי שיקרא את הספר שלי?
זה לא נכון. מי אמר לך?
את יודעת מה? פגעת בי באמת.
מעולם לא ביקשתי ממך לעשות משהו כזה.
הדעה שלך היא היחידה שחשובה לי.
יכולת לקרוא את הספר, לעזאזל.
אני מצטערת. הייתי עסוקה מאוד.
אני הולך לישון למטה.
אלוהים, הכובע הזה.
היי, בייב. רוצה קפה? הכנתי הרגע.
לא. אני יוצא לטיול עם ווטסון.
בייב, אני מצטערת מאוד על הספר. אקרא אותו היום.
מה שתגידי.
ורציתי להגיד לך משהו…
קיבלתי הצעת עבודה גדולה מקרי מקאבו.
זו משרה קבועה עם הטבות ועם משכורת.
אבל היא תפגע מאוד בחיי המשפחה שלנו,
אז אנחנו צריכים לדבר על זה.
כן, אין צורך. אני בטוח שתעשי מה שאת רוצה לעשות.
סלח לי? אתה יודע מה? אם אתה כבר פנוי היום,
אולי אתה תסיע את הילדים לבית הספר
ותיקח את סיימון לאורתודונט
ואחרי האיסוף אולי תיקח את פרנסס לקורס הפסיכומטרי שלה,
את סיימון לשיער הבס שלו ואת מייב לטאקוונדו.
ובין לבין אולי תקפוץ לסופר
ותקנה מה שאתה צריך לארוחות הערב השבוע
ובאותה ההזדמנות אולי גם תגלה איך מוכרים פאקינג מיניוואן.
היי, מאיפה זה בא?
אני זו שעושה מה שהיא רוצה?
אתה זה שהתפטר מהעבודה שלו בלי להתייעץ איתי.
אז כן, קשה קצת למצוא זמן לקרוא 800 עמודים
של ספר הערצה ל"סניגור במבחן".
לא קראתי את "סניגור במבחן". אפילו לא דף אחד.
אז אולי כדאי שתקרא כי תלמד דבר או שניים.
ותוכל לסיים להכין את הארוחות האלה.
- היי. - היי.
מעולה. מה אתה עושה היום? בוא נבלה יחד.
מה קרה לגבולות?
אפשר לשכוח מזה לעת עתה? בוא נבלה.
בסדר, האמת היא שיש לי המון דברים לעשות.
איזה דברים? אצטרף. אני רק רוצה לצאת מהבית.
כן, אם את רוצה.
אני יוצא לשיט קיאקים עם קייטי. זה מעניין אותך?
- מה? כן. קול. - כן.
- קול? זה מעניין אותך? - כן. למה לא?
למה לא? כי את לא אוהבת סירות או מים או לעשות דברים באופן כללי.
לא, אני… רוצה לבוא.
- חתירה בקיאקים זה מגניב. - יופי.
אני בעניין. איפה נחתור בקיאקים?
נהר ל"א.
נהר לוס אנג'לס?
זה נהר בכלל? זה לא רק נגר ביוב?
היפטרות ממי שפכים היא אחת המטרות של נהר ל"א.
אבל יש בו חלקים אחרים שיש בהם ערוצי מים תוססים שמלאים בחיות
ובהיסטוריה רבה.
אני בעניין. קדימה. בוא נעשה את זה.
אני אלך ללבוש בגדי חתירה בקיאק.
מושלם. נצא רק בעוד ארבע שעות.
- אז יש לי זמן למצוא אותם. - מושלם. יופי.
אז חתירה בקיאק דורשת כוח רב בפלג הגוף העליון, נכון?
אתה לא צריך ללכת לחדר כושר בכלל
כי אתה יכול לעשות אימון כוח פלג גוף עליון כאן.
- ציוד קיאקים -
אני לא יודע. לפעמים.
- היי! - היי!
- צוות קיאקים!
וואו! מישהי מתייחסת ברצינות לביגוד הספורט שלה.
אני לא מתה על סרטן עור.
אבל את אוהבת להיראות כמו פאקינג חננה.
וואו! פאקינג תקיפה.
- כן. - אתה נראה… פשוט… טיפש.
לא הכנת שום דבר, מה?
אם את מנסה לירות במלך, תשתדלי לא לפספס.
חברים, בבקשה. אתם יכולים לא לרדת עליי? אני במצב רוח רע היום.
מה עוד חדש?
בבקשה. צ'רלי ואני רבנו. זה היה רציני.
מה קרה?
הוא גילה שלא קראתי את הספר שלו וכעס.
ובצדק. קראי אותו.
הוא השקיע בו המון. אני הייתי כועס.
גם אני כועסת עליו, בסדר?
אני כועסת שהוא התפטר בלי לשאול אותי.
אני כועסת שהוא אימץ כלב.
אני כועסת שהוא בבית ו"מעמיד פנים" שהוא עובד על משהו
שאף אחד לא רוצה.
נישואים.
אני לא מתגעגעת לזה.
חברים, אתם מוכנים להפסיק לתת כיפים, בבקשה?
- כן. - כן, בהחלט.
אם אנחנו מרגיזים אותך כל כך, למה שלא תלכי הביתה ותקראי את הספר של בעלך?
- זה מה שאת אמורה לעשות. - לא, תודה.
סלח לי. היי. שלט האזהרה הזה,
"לא לגעת במים. רמות חיידקים גבוהות",
זה המצב הנוכחי?
כן. לגמרי. לא כדאי לכם לגעת במים.
כדאי שנדחה את זה, מה?
אבל הוא חייב להגיד את זה. הוא עובד כאן. זה עניין של אחריות משפטית.
לא, זה אמיתי.
אל תיגעו במים, בבקשה.
אסור שהם ייכנסו לקרום או לפתח כלשהו בגוף.
אז עיניים, אוזניים, אף, פה וכולי.
וכולי? מה זה אומר?
- וגינה. - טוסיק.
- חשבתי שתגיד טוסיק. - לא.
כן, לא זה ולא זה, בבקשה.
- מה עם חור הפיפי? - כל החורים גרועים.
- בסדר, אולי… - אתם רוצים שלוש סירות יחיד?
לא. לא חתרתי מעולם. אני חייבת להיות עם מישהו.
- כן. נהיה ביחד. - בסדר.
- כן. - אבל אני לא רוצה להיות לבד.
תירגעי. נהיה ממש לידך, בסדר?
תירגעי. זה אמור להיות מרגיע.
את מלחיצה את כולם.
אתם עושים צחוק? אני רגועה לגמרי.
- בסדר. תראו את זה. - הנה היא.
הסירה הכפולה כאן בשבילכם.
יופי.
ונקודת השיגור נמצאת ממש שם.
- קול. תודה. - אתם תראו אותה.
בסדר. מגניב. זה שלי?
זו הסירה שלך. ובדיוק ניקינו אותה, אז…
למה?
אז רגע, לעבור את המחנה של חסרי הבית?
כן, זה בצד השני. ממש שם.
פשוט תקיפו. אל תעברו דרך.
הם סבבה, אבל אל תעברו דרך.
היי, חברים! חכו לי.
סילביה, תזיזי את התחת!
בסדר.
חברים! קייטי?
נכון שזה נחמד?
זה מעולה. יפהפה.
חשבתי שאולי תרצו… עוד עשר… חמש דקות
פשוט… להפסיק לעשות את זה ולהסתלק מכאן?
נשתה כמה בירות?
אני יכולה לבלות כאן את כל היום.
גם אני. זה נחמד מאוד.
כן, גם אני.
זה מוזר, בחיים הרגילים כשמביטים בנהר ל"א
הוא נראה מטונף.
כן, די מטונף גם כאן.
אבל כשנכנסים אליו מגלים המון יופי נסתר.
- זה מדהים. - אלוהים, תראו את הציפור הזו.
מה זה? קונדור או עיטם לבן-ראש או משהו?
אנפה? אנפה?
- זה שחף. זה שחף. - אולי זה סתם שחף,
אבל מטורף שכשאתה בנהר
אתה רואה שחפים בהקשר חדש לגמרי.
אתה ממש מבחין ביופי שלהם, אתן מבינות?
כן, זה הקסם של נהר ל"א.
כן, אני יודעת. זה קסום. אני מסכימה.
אני מקווה שהוא לא יחטוף דלקת כבד.
נחמד מאוד. המים צלולים, אפשר לראות את הקרקעית.
- זו מדוזה תינוקת? - אלוהים…
לא, אלה שישה קונדומים שנדבקו זה לזה.
את רוצה להשפריץ?
- אני אשפריץ עלייך. - כסה את חור הפיפי שלך!
- כדאי לך לכסות את הווגינה. - מים. לא, הם על היד שלי.
הם נכנסים…
כדאי שתכסי את ה"וכולי" שלך.
לא, לא, לא.
- תפסיקי! - מזדיין אחד.
המים נכנסו לי לפה. הם מרעננים מאוד.
- כן? - כן.
כן, הטעם באמת מרענן.
בואי נעשה את זה.
כן.
- זה נעים. - אלוהים אדירים.
הרבה יותר קריר עכשיו.
זה נחמד.
המים בנהר ל"א הם בעיקר מי גשמים.
כן, הם יורדים מההרים.
כן, הם מסתננים ברכס ההרים סנטה מוניקה.
הם טעימים יותר ממי ברז.
- על מה אתם פאקינג מדברים? - על נהר ל"א.
- תפסיקו לשתות מהמים. - הם טעימים.
לא.
- זו רק נוצה. - רק נוצה. טבע.
שתה עוד מים.
- כן, אני כבר לא צמא. - בסדר.
- רוצים חומר לחיטוי הידיים? - לא, זה רעיל!
תעיפי את זה מכאן.
היי.
- אני חושב שיש גשם בתחזית. - לא.
- זהירות. - זהירות!
- אל תעשו את זה. - יש גלים.
יש גלים.
בשום אופן לא. אל תעשו את זה.
- קצת דלקת הכבד בדרך אלייך! - גל ענק.
קדימה.
- אל… - תפסיקו!
- לאן את הולכת? - לאן את הולכת?
הרחק.
לאן את הולכת?
- לאן את הולכת, סיל? - חזרי לכאן.
- חזרי! - כסי את החור! כסי את החור שלך.
- כסי את חור הטוסיק! - כסי את הטוסיק.
קייטי? ויל?
חברים?
פאק!
מה קורה כאן?
אדוני, איפה אני?
יש… זה מחובר לנהר הראשי?
אפשר להגיד שזה יפה.
אל תאכלי את זה. זה דוחה.
- לא תבקש, לא תקבל -
"לא תבקש, לא תקבל".
היי.
כל טוב. שיהיה לך יום טוב.
בסדר, בסדר.
לא היום.
היי, אני הנורמלית בינינו. אני הנורמלית בינינו!
אני אחת מכם!
בואי נמשיך. קדימה.
מה הבעיה שלה?
אני לא יודע.
מעין אשת מים.
אני ממש… לא אשת יבשה…
- אני… - את מלחית.
- אני מלחית. - נחמד.
תראו…
- אני ממש עשויה מזה. - את מה שאת אוכלת.
- כן! - תראו.
היי.
לא הייתי בטוחה שאפגוש אתכם שוב.
אלוהים אדירים. את בחיים.
- כן, איזה קטע. - היא בחיים.
- כן, אני בחיים. - איזה יום כיפי.
אני מצטערת שהתפצלנו.
- כן, סוף טוב הכול טוב. - כן.
- מה? אל תכעסי. אנחנו אוהבים אותך. - כן.
- אני לא כועסת. - אלוהים, את כועסת מאוד.
אתם יודעים מה? אני פאקינג כועסת. נטשתם אותי
בפי הטבעת של לוס אנג'לס.
לא נטשנו אותך. פנית בפנייה.
את בעצם כועסת כי את אמורה להיות בבית
ולקרוא את הספר של בעלך.
כן, זה לא ייקח זמן רב.
יכולת לסיים אותו בזמן שהיינו כאן.
- כן. - אתם יודעים מה?
תיהנו לפני שתחטפו דלקת הכבד בי.
לוזרים.
- עונת הגישור מאת צ'רלי גריבס -
מוקדש לסילביה, אהבת חיי, שבלעדיה אין סיבה לכתוב.
ולוויל שעודד אותי להפוך דף ולהתחיל פרק חדש.
אילולא העצה שלך, לא הייתי מתפטר מהעבודה ולומד ליילל.
קדימה, קדימה!
היכנסו!
היי, היי.
עצור, עצור. אנחנו חייבים להוציא אותך מכאן מיד.
- מה קורה כאן? - זו פשיטה.
זה בסדר. אני לא אודיע לאף אחד או משהו.
אני רק עובד בחנות חיות. אני לא יודע שום דבר. בהצלחה.
בסדר.
כן, אנחנו נתפוס אותו. קדימה!
קדימה, קדימה.
- משטרת לוס אנג'לס -
השתתפתי במשחק הפוקר. זה אומר שאני בצרות?
למרבה המזל הסוכנים לא ניסו לתפוס אותנו.
רק את רג'י.
אחד השחקנים הקבועים שלו מתעסק בשטויות עם כסף אפל.
למרבה הצער משחק הפוקר עצמו היה לא חוקי.
לא עוזר שהמזדיין הקטן התעקש לקרוא לו "המשחק של רג'י".
כן. הוא היה צריך לקרוא לו על שם אחד האויבים שלו.
כן. הוא גם קרא לו תמיד משחק פוקר לא חוקי.
והזמין מפורסמים למשחק
שהעלו פוסטים לרשתות חברתיות כל הזמן.
והוא ביקש שלא יעלו פוסטים,
אבל לפי האופן שבו הוא אמר את זה, נשמע היה שהוא רוצה שהם יעלו פוסטים.
המטומטם במעצר בית עכשיו.
באמת? עם צמיד קרסול וכל הסיפור?
- כן. - אתם יודעים שצריך לשכור אותם?
זו האשמה די מעניין של מערכת המשפט הפלילית.
נכון.
חברים, לאקי פני סגור עד הודעה חדשה.
כן.
אז נקבל משכורת על השבוע הזה?
כן, גם אני רוצה לקבל משכורת על השעות שעבדתי השבוע.
לא! הכול הוחרם.
תביטו סביב. הכול הוחרם.
רג'י היה רוצה שנקבל כסף.
פאק רג'י!
היי, תשמעי. הדבר הכי פאקינג מטורף בעולם קרה.
האף-בי-איי פשטו על לאקי פני.
הייתי שם. ראיתי הכול קורה.
וואו, כולם בסדר?
כן, כולם בסדר, מלבד רג'י.
הוא לא בסדר בכלל.
הוא במעצר בית והוא עלול לשבת בכלא.
זה דפוק לגמרי.
מבאס.
כן, זה מבאס מאוד.
וחוץ מזה, מבאס שהבר סגור לעת עתה
כי הוא זירת פשע.
אז אולי ייקח לי זמן מה להשיג כסף לשכר דירה
כי אין לי עבודה.
אתה לא חייב לתת לי כסף.
זה יפה מאוד מצדך.
לא, אתה יכול פשוט לקחת את השטויות שלך וללכת.
- מה? - כן.
גבולות. צדקת.
בסדר. תודה שנתת לי לגור כאן.
היי, תודה שאת נותנת לי לגור אצלך. זה זמני. אני מבטיח.
כן, אל תדאג.
אני צריכה לחזור מהר. הבטן שלי הפוכה לגמרי.
כן, גם שלי במצב קשה.
אני רק רוצה להיות מסוגלת לסמוך על פלוץ, אתה מבין?
כן. בטח.
- היי, מאמה, רק בודקת מה שלומך. יש לך מסקנות????!! -
- אשמח לקבל את העבודה. תודה רבה על ההזדמנות. -
תרגום: אסף ראביד