ЧАРЛІ ЮРИДИЧНИЙ ФАКУЛЬТЕТ
Привіт, давній друже.
Я був у гаражі. Угадайте, що знайшов.
Людські останки?
Хіба я оголошував би про це таким голосом?
- Боже. Це що, Бретт Койот? - Саме він.
Хто такий Бретт Койот?
Роман, який я писав на юрфаку
і потім ще трохи по тому.
- Він про койота? - Ні.
Це юридичний трилер про юриста, який розкриває –
увага, спойлер – величезну змову.
До неї причетні всі.
Цей юрист – койот?
- Ні. Койот – його прізвище. - Він родич койотів?
Усі стібуться з тата, а він і не проти.
Але знаєте, що цікаво? Я швиденько перечитав,
і роман доволі непоганий.
Тому, кохана, я подумав: може, й ти перечитаєш?
Так.
Корисно було б почути ще одну думку.
Аякже. Але навіщо?
Якщо чесно, я думаю, в ньому щось є.
Є світ, у якому я міг би цим заробляти на життя.
Тобто замість роботи, на якій тобі платять зарплату, ти хочеш…
- писати роман про Койота? - В ідеалі, багато.
Багато романів про Бретта Койота.
Про Гаррі Боша існує 24 романи.
Тому так.
- То як, почитаєш? - Так.
З величезним задоволенням.
Супер. Пристебнися.
Це буде шалена поїздка.
А хоч удома в нього живе койот?
У романі немає ніяких койотів, Саймоне.
Ну все.
Койот мусить бути.
Обман читача.
ПЛАТОНІЧНЕ КОХАННЯ
«Бретт Койот обережно підійшов до Імельди.
Імельда, відвернувшись від Койота, вигукнула:
"Які чотири елементи позову про деліктне втручання в договір?"
Койот дивився на її потилицю, густе руде волосся,
на жінку, яку так добре знав, але боявся, що зовсім не знає.
Ледь не шепочучи, Бретт сказав:
"Чотири елементи деліктного втручання –
це намір відповідача порушити економічні відносини,
порушення відносин, заподіяння шкоди позивачу й нарешті –
причинно-наслідковий звʼязок між протиправним діянням та шкодою"».
Ну от. І що… що мені з цим робити?
Тепер я більше знаю про юриспруденцію.
Це не книжка.
Це бриф, який подають судові.
Головний герой роману – договір?
Коли мені це читати?
У мене щодня є рівно пʼять вільних хвилин,
коли я замикаю двері, сідаю на унітаз і гортаю модний портал.
У мене ідея. Не читай.
Не можу. Це буде підло з мого боку.
Чарлі так мене підтримував, коли я стрибала з місця на місце.
То ти підтримуєш цю зміну діяльності?
Ще чого! У нас сімʼя!
Хай забуває про цю фігню,
інакше діти не підуть у коледж.
Слухай, це просто етап. Нехай перебіситься.
Це як діарея.
Треба відповісти.
Дзвонять по роботі, а вона мені потрібна як ніколи.
Тримай у курсі подій з Бреттом Койотом.
Жартую. Не тримай.
- Привіт. - Привіт, подруго.
Це Керрі з Кабо. Це Сильвія?
Це вона.
Дівко, ти хочеш організувати корпоратив чи ні?
Обовʼязково, дівко.
Дівчулько, це вечірка для високопоставленого клієнта.
Надіюся, ти любиш еплтіні,
гиденька дівко.
Вечірка для Мейсона Ґранда?
Не для нього, але до премʼєри його нового серіалу.
«Таємниці юного Дарсі»? Боже мій!
- Що таке «Таємниці Дарсі»? - Серіал.
- Найкращий на землі. - Ясно.
Вона правду каже. Дуже популярний.
А про що він?
Пріквел «Гордості й упередження»,
але з погляду містера Дарсі, коли він був юний.
А ще містер Дарсі – детектив, фехтувальник,
боксер, пілот-випробувальник дирижабля й хімік-аматор.
Ого. І ти дивилася?
- Трохи. - Мамо,
ми весь серіал дивилися разом.
Добре. Може, таке й було.
Мейсон Ґранд такий красунчик.
Ти знаєш, а з Мейсона Ґранда вийшов би чудовий Бретт Койот.
Боже, так. Однозначно.
Мейсон Ґранд зіграє Бретта Койота?
Ну, побачимо.
Спочатку треба дописати роман.
А потім опублікувати. І щоб студія купила права.
І щоб хтось оплатив зйомки, і…
Але це чудова ідея. Мені дуже подобається.
Так. Дякую.
До мене щойно дійшло: ти вперше організовуєш свято
для клієнта, якого не знаєш особисто.
- Поздоровляю. - Непогано, правда?
Можна мені прийти? Мамо, будь ласка.
Сонечко, побачимо.
А знаєте, хто шикарно зіграв би Бретта Койота?
Бред Пітт.
А хто це?
Ти серйозно?
Та-дам!
Гарно? Великий, але не занадто.
Ага, як мій член.
- Вибачте, мем. - Нічого.
Чувак, це ідеальне приміщення.
Так. Суперове. На даху є тераса.
Звідти офігенний краєвид на центр.
У ясний день видно аж до Пасадени.
Хоч більшості на це начхати.
Але когось привабить.
Це привабить більшість людей.
По-моєму, це супер.
Чувак, тут прекрасно.
Можна відривати другий «Лакі Пенні».
А те, яке ми дивилися,
можна перетворити на покер-рум для «Гри Реджі».
Треба знати, коли грати.
Ти заробив комісійні, бо знайшов це місце.
Не хочу я комісійних. Я хочу відкрити свій заклад.
Щоб ти позичив мені грошей і я відкрив тут свій бар.
Але я тобі не банк.
Хоч іноді я його зриваю.
Класно.
Вілл, якщо в тебе немає грошей,
норм буде, якщо я тут відкрию?
Ні. Не норм, щоб ти відкривав. Я придивився це приміщення собі.
Ідея. Можеш бути менеджером, коли я відкриюся.
Буде як у старі добрі часи.
Коли ти працював на мене.
Я не хочу на тебе працювати. Я хочу свій бар.
Тому й прошу: позич грошей, я відкрию бар.
Вілл, хто переможе?
Той, у кого купа бабла чи той, хто на мілині?
Я всією душею за тебе. Люблю аутсайдерів, але…
Даєн, не здавай йому. Будь-кому, крім нього.
Я знайду гроші. Притримай для мене.
Я все-таки здам йому.
Ой, чо…
Ой, чорт. Ви трахалися.
Йо.
Чувак. Поздоровляю.
Класно, що ви залишилися друзями.
- Так. - Вона мій ріелтор.
Ми не друзі.
Класно, що ви бізнес-партнери.
Я б не сказав, що партнери.
Класно, що ви можете стояти поряд.
Реджі зрозумів, що я можу дозволити лише місячну оренду, а не завдаток,
налетів, як шуліка, і обставив мене.
А потім ще має нахабство пропонувати мені роботу
в моєму ж закладі, який він у мене вкрав.
- Обставив, але частково? - Так.
А ось що ще принизливіше.
- Я мушу погодитися на роботу. - Ні. Не можна.
Ти пішов з «Лакі Пенні».
Не наступай на ті самі граблі.
Але це не ті самі граблі,
бо він запропонував посаду менеджера.
Скажи, що мені робити?
Я не знаю. Нема часу це обговорювати.
Я запізнююся на зустріч.
Відшкрібати віск з цих дурних скатертин?
Вони білі. Його не видно.
Ти обіцяв допомогти, тому помагай.
Візьмеш підставку? Дякую.
Салют.
Любий.
- Гарна федора. - Це? Мій капелюх для письма.
А показати вам щось кльове?
- Так. - Добре.
Це було кльово.
Так. Супер.
Капелюх для письма… Я про таке й не чув.
Його носять письменники.
- Справді? - Так, деякі.
Я знаю одного. Це Чарлі Ґрівз.
Шкода, що не можу з вами посидіти. Мушу вертатися до машинки.
Він щось сказав про машинку?
Тепер він так називає свій ноутбук.
Ноутбук називає машинкою?
Немає капелюхів для письма. Чому він вирішив, що є?
Не хочу про це говорити.
А я хочу. Багато.
Наша організаторка раптово звільнилася.
Дуже тобі дякую, що погодилася.
Для мене це така велика можливість.
Так. Ти ідеально підходиш для цієї роботи.
Я маю познайомити тебе з Мейсоном Ґрандом. Це формальність.
Він продюсер цього серіалу,
тому хоче брати участь у кожному рішенні.
Зрозуміла.
Ого.
Отож. Скажи, кайф?
Тільки памʼятай: усі хороші ідеї – від Мейсона.
А погані – від тебе, згода?
Ось він. Мейсоне, як ви?
Нормально.
Прекрасно. Прошу знайомитися: наша нова організаторка заходів.
Це Сильвія Ґрівз.
- Вітаю. - Добре.
Дуже приємно. Я велика фанатка серіалу.
Ми з дочкою так його любимо.
Клас.
І я дуже рада, що можу організувати для вас свято.
Це буде така цукерка.
ПИВНИЙ ФЕСТ
Чому ви дивно говорите?
Я австралійка.
Чому ви говорите «цукерка» і ще якусь фігню?
Я не знаю!
На думку спало.
Але…
Ви любите крафтове пиво.
Так, тому на мені ця кофта.
Логічно.
Мейсоне, я замовляю в Kreation. Ти щось хочеш?
Візьми води з вугіллям.
Мейсоне, дуже дякую,
що викроїли для нас кілька хвилин у щільному графіку.
Так.
До скорої зустрічі.
- Це було дуже погано. - Але ж це формальність, так?
Ні. Ти мусиш йому подобатися.
Я не зможу з тобою працювати, якщо ти йому не подобаєшся.
Це лише… Секунду.
Ще раз вітаю. Привіт, Мейсоне. Містере Ґранд. Мейсоне Ґранд.
- Нормально. - Я забула згадати,
що мій партнер – засновник пивоварні «Лакі Пенні».
Що?
Я кажу, мій партнер-організатор заснував бар «Лакі Пенні».
- Ви про Вілла Зисмана? - Так. Він працює на мене.
Буду радий познайомитися.
Ви з ним, а він – з вами.
Сказав, що він радий.
Радий?
- Ну супер. Я точно рада. - Так!
Це не Емма. Це леді Паттінгем.
- Скажи, поворот? - Ого.
Я стежу за нею в інсті.
ТАЄМНИЦІ МОЛОДОГО ДАРСІ
У неї чудесні засоби для шкіри.
АВТОР СЦЕНАРІЮ І РЕЖИСЕР ЕЛІЗАБЕТ-ЕНН ВІНЧЕСТЕР
Цей сезон точно буде кращий за попередній.
- Найважливіше в сторітелінгу – структура. - Привіт.
Кохана. Ну як, вдалося прочитати нові сторінки?
Ще ні. Але прочитаю.
- Як пишеться? - Добре. Перепочиваю.
Тут доволі вигадливий сюжет.
- Так. - Так.
Гей, дружок.
Вибач, що я так швидко втекла.
Ти хотів зі мною поговорити, а я пішла.
Прийшла закінчити розмову.
Добре. Реджі мене обдурює.
- Що? Ненавиджу його. - Я знаю.
- Паразит. - Гад.
Поцупив ідеальне місце для бару в мене з-під носа.
Гівнюк. Який гівнюк. Ненавиджу його. Фу таким бути.
Тобі вже щось треба?
- Чувак, куртка – відпад. Реально. - Дякую.
- Це Kapital? - Так. Спостережливий.
Я довго стояв у черзі, щоб її урвати.
Люблю «Лакі Пенні». Реально.
Охрініти, як люблю!
- Хороший бар. Чудовий. - Так. Я теж люблю.
- Ми з хлопцями сюди ходимо. - Клас.
А цікаво. Ти щось інше хочеш відкривати
- чи що? - Хочу.
Відкриваю свій заклад. Назву «Гівняним барчиком»,
бо колишня так з нього глузувала.
- Оце прикольно. - Так.
- Ти її потролиш. - Ага.
Вона побачить, який ти успішний. Я балдію.
- Я балдію від цього хлопця. - А я балдію від цього.
Цього хлопця я знаю вже 20 років.
- Ще з коледжу… - У тебе класний сміх.
Унікальний. Заразливий.
- Чудовий. - Дякую.
Мені про мій сміх різне казали.
Чому? Я наче давно тебе знаю.
- Мʼякий. Він мене огортає. - Так.
У такому стані світ потребує більше сміху, так?
Що це означає?
- Нинішні події, новини. - Коротше, я хотів спитати.
Якщо вайб вечірки буде такий, як тут,
- було б ідеально. - То проведіть її тут.
- Ти з мене стібешся? Я… - Ні.
- Це було б мега. - Так.
- Серйозно, можна? Це ж суперово. - Я знаю тут одного.
- «Знаю одного». Охрініти. - Це я той один.
Тепер я знаю тебе.
Нам пора йти,
- вертатися на майданчик. - Добре.
Обовʼязок кличе. Піду грати роль.
- Але ти кльовий. Дякую. - Чудово.
Ого. Ви молодці. Поздоровляю.
Завтра вранці надішлю документи.
Буде цікаво. І багато роботи.
- Але хто працює – відпочиває. Так, мамо? - Так, мамо!
Я не маю дітей, тому не треба так.
Люблю тебе, дівко!
Він хамло.
Та ні.
- Що? - Він не хамло.
- Так, хамло. - Неправда.
Він селебріті. Трохи самозакоханий.
Але набагато приємніший, ніж я думав.
До тебе він був чемний, а зі мною – хамло.
Ні. Ми з ним поладнали, бо в нас багато спільного,
а ви з ним не знайшли точок дотику.
Це не значить, що він хамло. Я йому симпатичніший, ніж ти.
Я дуже симпатична. Люди до мене тягнуться. Це…
Я зробив так, як ти просила. Не злися на мене.
Твоя правда.
Є одне чарівне традиційне слово, яке кажуть у таких ситуаціях,
напевно.
Дякую.
Приймається. Я приймаю це «дякую».
- Буде цікаво. - Буде чудово.
Бомбезне свято.
Боже.
СЕЗОН МЕДІАЦІЇ РОМАН ПРО БРЕТТА КОЙОТА
ВХІДНІ 238 ПОЗНАЧЕНІ 32
Тільки не це.
Даю 50 баксів, якщо прочитаєш татів рукопис
- і розкажеш сюжет. - Що?
Я кажу: дам 50 баксів,
якщо прочитаєш татів рукопис і розкажеш сюжет.
Ні, дякую. Але візьму 50 баксів за те,
що не розкажу татові про твоє прохання.
Ти про що?
Я кажу: дам 50 баксів, якщо прочитаєш татів рукопис
і розкажеш сюжет.
А ти профі.
- Вчуся в найкращих. - Дякую, мала.
Я приймаю Apple Pay.
Добре.
Стюарте, як тобі моя книжка? Тільки чесно.
- Чесно? Я в захваті від Бретта Койота. - Справді?
Я його люблю. На юрфаку любив і досі люблю.
Я знаю, що ця чернетка складнувата.
Там багато юридичного сленгу.
Точно. Я багато повикидаю.
Але сам персонаж дуже цікавий, і світ, і повороти сюжету.
Я й подумати не міг, що кріт – це помічник юриста.
Скажи?
Але коли я перечитав, пазл склався.
- Перечитав? - Так, я читав двічі.
- Прокляття. - Що таке? Що?
Я дав Сильвії примірник на день раніше, ніж тобі.
А вона не читала.
Їй робота поперла.
Я знайшов його на бачку унітаза,
- на четвертій сторінці. - Що?
Так вона дочитає через три місяці.
Може, не любить діяльних пробивних детективів-юристів.
Не розумію, чому ти мене підтримуєш, а Сильвія – ні.
Я підтримую все, що вона робить.
Я розумію, письменництво – це щось шалене,
але мені потрібна її підтримка.
Щоб вона сказала, що це вдалий задум.
Створити культового персонажа десятків юридичних трилерів –
- це вдалий задум. - Ага.
Невже важко прочитати 200 сторінок?
Набридло. Мені набридло чекати.
Набридло чекати дозволу. Все набридло,
хочу робити тільки те, що я хочу, коли хочу і як хочу.
Так сказав би Бретт Койот.
Ну, ти знаєш, я його трохи з себе писав.
- Справді? - Так.
Сказати тобі, що потрібно будь-якому письменнику?
ПРИТУЛОК ПАСАДЕНИ
Сумніваюся, що Сильвія хоче собаку.
Ну, подивимося на собак.
Мамо, можна тобі прочитати Ґеттісберзьку промову?
- Давай. - Вісімдесят сім років тому…
Відвезеш мене на Мангеттенський пляж?
Сьогодні? Ні, вже пізно.
Подобаються нігті?
- Я маркером помалювала. - Що?
Люба, в мене величезний прорив з Бреттом Койотом.
- Привіт. - Ти уявляєш?
- Я написав 40 сторінок. - Ого.
Треба придумати, як Койот оформить судову заборону
для «Вайпер Індастріз», попри те, що…
Боже! Тут собака. У будинку бродячий пес.
Так. Ми його взяли.
Що? А зі мною ти чому не порадився?
Взяти пса в сімʼю – це як машину напрокат.
- Назвемо його Вотсон. - Що? Чому?
- Через Шерлока. - А чому не Шерлоком?
Бо Шерлок – це я.
Джессіпа хоче кататися на Вотсоні.
Ні. Ящірка Джессіпа не буде кататися на Вотсоні.
- Я в туалет… - Будь ласка.
Стій, а прочитаєш?
- Постараюся. - Чудово. Дякую.
- Ти молодець. - «Та держава,
- така віддана ідеалам…» - Не йди за мною.
Я просила гірлянди на додачу до основного пакета.
Хотіла, щоб атмосфера була тепліша.
У мене перед очима – імейл, у якому я просила гірлянди.
Добре. Тоді замовлю в когось іншого.
Я так і подумала. Дуже вам дякую.
Попросила – отримала.
- Та ну. Ти що? - Давай не будемо…
Ти ходячий приклад «не проси, й не отримаєш».
Я все це бачив.
Мейсон просив, щоб обовʼязково
на вечірці був мескаль Single Village.
Але чому попросив тебе?
Не знаю. Написав і попросив.
У тебе з ним неофіційний канал спілкування?
Ніяких каналів у мене з ним нема.
Ти йому сказала, що ми партнери.
Тому він написав мені.
Добре. Додай мене в чат.
Додати тебе в наш чат?
- Я маю бути в курсі рішень. - Добре.
Це наче влізти в розмову, куди тебе не кликали.
Але я тебе додам.
- Додаю Сильвію. - Та ну.
- Поїхали. Бум. - Дякую. Мені треба бути в чаті.
- Щоб я була в курсі. - Ну будь.
Чому не додав? Чому я мушу просити?
Ось. «Дуже радію нашій співпраці!»
- Капслок, знак оклику. - Я підіймаю настрій.
«Раптом що, одразу дзвоніть!»
- Капслок, знак оклику. - Я професіонал з ентузіазмом.
Ти кричиш на все горло. Здуріти можна.
Це ентузіазм.
Що? Що?
Мейсон відписався. «Хто така Сильвія?»
- Та ну. Неправда. - Правда.
- Ми двічі бачилися. - Вибач.
Не знаю, що сказати.
- Що? З чого смієшся? - Нічого. Дрібниці. Це…
Мем. Він скидає меми.
- Мемасики. - Дай… я побачу.
- Дай телефон. Хочу. - Хочеш побачити мем?
Ісусе. Дивися. Просто дурний мем.
Боже. Він тобі їх пачками шле.
Пачками. Іноді трапляються смішні.
- Серйозно? По-твоєму, це смішно? - Так. Смішно.
Губка Боб жарить Сквідварда.
- Що несмішного? - Та ну.
- Це обʼєктивно смішно. - Що?
Та ну, розслабся.
Чому ти так напружуєшся?
А ти поясни, як не напружуватися, коли цей невдаха
повністю ігнорує мене й не памʼятає імені
після кількох зустрічей?
Ти занадто чутлива.
Я для нього як асистент. Просить мескаль.
Хочеш, щоб він до тебе так ставився?
Дуже цікаво, що ти подружився
- з цим повним мудаком. - Він не мудак.
- Мудак. - Він як підліток.
- Що? Що там? - Знову мем.
- Перестань. - Покажи.
Дивися. Монахиня.
Написано: «Не довбе». Бо монахинь ніхто не довбе.
Це кумедно. Скинь мені.
Мейсон Ґранд? Він дуже сексуальний в реалі?
Ти мене взагалі чуєш? Він гівнюк-сексист.
Фігово.
Особливо тому, що юний Дарсі – фемініст.
Серіал безнадійно зіпсовано.
А Вілл удає, що це я здуріла,
бо хочу від цього козла трохи поваги.
Та звісно, Вілл не зрозуміє.
Чоловіки не розуміють. А ще він подружився з зіркою.
Що мені робити?
Нічого. Бери гроші й тікай.
Глянь, що прислали.
- «Не попросиш. Не отримаєш». - Так. Що це?
Це моя торба з написом.
Дарую її гостям подкасту «Бос-мама».
І продаю для підвищення обізнаності.
Обізнаності з чим?
Та з усім.
НОВИЙ ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ «ТАЄМНИЦІ ЮНОГО ДАРСІ»
Дружок, ще раз тобі дякую за свято.
- Усе супер. - Я тобі дякую.
Гуляємо.
- І тобі дякую, Реджі. За різне. - Нема за що.
Преза «Таємниць юного Дарсі» у нас –
для бренду це вогонь.
Чого ти так нетямишся? Це якось дико.
Ти тут більше не працюєш, ясно?
Не чини наді мною емоційне насильство.
Я клієнт, я плачу,
тому в мене всі права на емоційне насильство над тобою.
- Чувак. Чувак! - Гей! Ну що, як?
- Бомбезна гулянка. - Мейсоне, здоров.
- Чорт! Гарний годинник. - Jacob & Co.
На мені зараз Panerai.
Але моя головна гордість… Richard Mille RM 30.
Ого… Моя заповітна мрія. Здуріти можна.
- А на мені – бабусин, на батарейці. - У нормі ці заходи такі
корпоративні й відстійні, я витримую пʼять хвилин і йду.
- Але тут аж хочеться побути. - Супер.
Повністю мій формат.
Ти вгадав з вайбом. Дякую тобі.
Та я ж лише мескаль привіз.
Усім займалася Сильвія. Вона організаторка.
- І весь вайб – це її… - Мої представники прийшли.
Я вже відчалюю. Але це легендарно.
- Дякую. Дякую. - Дякую.
Дякую за ваш час.
Йо!
- Це призначалося нам обом. - Не треба.
Не обом. Тільки тобі.
А коли помітив мій годинник, то мені.
Мені й тобі.
- Класний мужик. Супер. - Він кльовий.
Вибач.
Ти так ефективно собі дупу порвала, шльондрочко.
Вибач, чотири коктейлі були мені явно зайві.
- Керрі з Кабо. - Керрі з Кабо.
Але справді, дякую. Розумію, це було нелегко.
Так, тобто…
З Мейсоном нелегко спілкуватися.
Він огидний гівнюк-сексист.
Скажи? Ти розумієш, про що я?
Фактично я його начальниця,
а він змушує носити йому цукерки.
А ще, як думаєш, чому звільнилася попередня організаторка?
- Боже. Так. За Мейсона Ґранда. - За Мейсона Ґранда.
А той малий засранець вільний?
Чесно кажучи, не знаю.
Чесно кажучи, мені байдуже.
Це мерч.
Покладемо в підсобці, хай продакшен забирає.
Дякую.
Дуже тобі дякую, що залучила мене до цього свята.
А ще я скоро зʼїду з твого гостьового,
- бо щойно сталася велика подія. - Яка?
Ми з Мейсоном замутимо спільний бізнес.
Він хоче інвестувати в «Гівняний барчик».
Тобі потрібен бізнес з тим жінконенависником?
Це про що взагалі? Ти знущаєшся?
Яке лицемірство. Ти й зараз на нього працюєш.
Я організувала йому одну вечірку.
Це ж не ціле партнерство.
Це не партнерство. Він грошовий мішок.
Хороших товстосумів не буває.
Хоч одного назвеш? Він фінансово підтримує бар, і все.
- Не звинувачуй мене. - Мені начхати.
Укладай з ним угоди. Але хоч визнай, що він мізогін.
Він не мізогін. Він ще молодий
- і шле тупі мемасики. - Ясно.
Глянь на нього. Він з дівчиною.
І вона цілком щаслива у своєму становищі.
Чесне слово, ти пожалкуєш, що звʼязався з цим типчиком.
Я з ним не звʼязався. Насправді я роблю добру справу.
З його грішми моє крафтове пиво питимуть
люди, які за нього заплатять.
Мені не можна працювати в «Лакі Пенні». Вести бізнес з Мейсоном.
Зустрічатися з твоїми знайомими.
Ти контролюєш усе моє життя.
Таке враження, що я тобі потрібен як наймит,
щоб жив у твоєму гостьовому й вислуховував твої бідкання.
Ти не уявляєш, як сильно я цього не хочу.
Таке враження, що ти мене зовсім не поважаєш. І мої рішення.
- Я не поважаю твої рішення? - Так.
Це моя робота. А ти прийшов, розсівся
- і використав її собі на користь. - Ти сама просила!
Просто визнай, що цей тип – мізогін.
І не подумаю.
На мій погляд, він для жінок робить більше, ніж самі жінки.
Як думаєш, хто дивиться цей серіал?
Жінки. Він це робить для жінок.
Я йду. Біля входу через 20 хвилин.
Я лишаюся. Ми з Мейсоном і групою
- сьогодні граємо в «Гру Реджі». - Ну аякже.
Памʼятай: без зґвалтувань.
Я про таке не забуваю.
Мейсоне, дякую тобі й корешам, що прийшли на гру.
Але в соцмережі нічого не викладайте. Це дико незаконно.
Добре. Дякую, що запросив.
Я вже давно фанат «Лакі Пенні».
Серйозно?
«Мі каса ес су каса».
Ми все підготували. Є їжа, випивка.
Слайдер-бургери, начо, кульки з козячого сиру в меню.
Кульки з козячого сиру. Кульки з козячого сиру.
Метт – стендапер. Завжди вигадує щось кумедне.
- Супер. - Так.
Побачу креатив у процесі створення.
А яка ще сексуальна їжа?
Банани.
- Це для ґеїв. - Точно.
Стоп. Наприклад, креветки у клярі. Так?
Вірте всім креветкам?
Чи, може, існує відділ підтримки креветок.
Там такі: «О, ні, ми знайшли тарілку креветок.
У всіх проблеми з татком».
Як тобі?
Так, ні, це дуже сміливий матеріал.
Я радий, що вам усім… Що вам усім подобається.
Так, дуже розумно.
Він вважає, що це образливо.
Не вважаю.
У тому й суть комедії. Вона не образлива, якщо смішна.
- Так. - Чудово.
- Він нападає на рівні можливості. - Супер.
Секс-нападник.
Це так у стилі «Гри Реджі».
Триндець. Сьогодні вже й слова сказати не можна, реально.
Закенселіть мене. Кому не пофіг? Мені пофіг.
Скажи це містеру Політкоректному.
Глянь, як образився.
- Ми перегнули палицю? - Я не…
- Зачепили твої почуття? - Ні. Я не…
- Ти з поліції свідомості? - Так.
Він майор в армії свідомості.
Так і є.
Вибач.
Дякую, що привів їх сюди.
Вони чумові.
Точно.
Мейсон Ґранд профінансує твій бар? Це шик, бро.
Якщо чесно,
по совісті, я не можу працювати з цим гадом.
Дякую. Він огидний.
Праворадикал з межовим розладом.
Точно, гидота. Якщо ти мене приймеш,
я повернуся і працюватиму тут, у «Лакі Пенні».
Вілл, я залюбки тебе прийму. Ти для мене як рідний.
Дякую.
Ти в порядку?
У мене важкуватий період.
Вілл, іди сюди.
Не дуже хочу.
- Тоді я до тебе. - Добре. Чудово.
Іди сюди.
Усе добре.
А це приємно.
У цьому й суть «Гри Реджі».
Серед чоловіків шириться епідемія самотності.
- Я чув це у подкасті. - Ну…
Ти пахнеш парфумами.
Я цілувався з Керрі з Кабо.
- Клас. - Вона мені подобається.
Наче хороша жіночка.
Якщо ти ще її побачиш, спитаєш про мене?
- Обовʼязково. Одразу ж. - Шик.
Кохана, як вечірка?
Усе пройшло дуже добре.
Це чудово.
Слухай…
Маю до тебе питання.
- Але забудь. - Ні, питай. Що таке?
Думаєш, погано для сюжету,
якщо Бретт Койот підслухає, як Вік Вайпер з помічником
обговорюють хабар,
тільки тому, що вчасно проходив по коридору?
Не думаю. Ті двоє постійно щось замишляють,
ще з часів наслідків оборудки Ребозо.
- Ти читала? - Скоріше проковтнула.
Я знав, що тобі сподобається.
Але дякую. Для мене це дуже важливо.
- Треба писати далі. - Давай.
Мені якраз пишеться.
- Пиши. - Скоро прийду.
Добре.
Давай.
Якби я знав, яку нудоту пише тато,
взяв би з тебе більше ніж 50 доларів.
Угода є угода. І памʼятай: це тільки між нами.
Татку розказувати не можна.
Та ясно, мамо. Я знаю, що таке хабар.
- Добре. - Можна купити «Бога війни»?
Не можна. Це якесь жахливе насильство.
Якщо не дозволиш, я все розкажу татові.
- Купуй. - Добре.
Добре.
Переклад субтитрів: Олена Любенко