CHARLIE – PRÁVA
Ahoj, starý příteli.
Byl jsem v garáži a hádejte, na co jsem narazil.
Na lidské ostatky?
Kdyby jo, říkal bych to tímhle tónem?
- Ty bláho, to je Brett Kojot? - Přesně tak.
Jakej Brett Kojot?
Je to román, který jsem psal na škole a chvíli po ní.
- Je o kojotovi? - Ne.
Je to thriller o právníkovi, který odhalí, pozor, spoiler, obří spiknutí.
Jsou do něj zapojení všichni.
A on je kojot?
- Ne. Kojot je jeho příjmení. - Je s kojoty spřízněnej?
Utahujete si z táty a on je nadšenej.
Ale nejzajímavější je, že jsem to prolítl
a pořád to má něco do sebe.
Zlato, nemohla by sis to přečíst i ty?
Jo.
Názor někoho druhého mi moc pomůže.
Jasně. Ale proč?
Myslím, že z toho může něco být.
Je možný, že bych se tím mohl i živit.
Takže místo zaměstnání se stálým platem chceš psát
- román o Kojotovi? - Ideálně víc. Spoustu románů o Kojotovi.
Románů o Harrym Boschovi je 24. Takže jo.
- Přečteš si to? - Jo. Moc ráda.
Bezva. Drž si klobouk. Čeká tě dost divoká jízda.
Má mazlíčka kojota?
V celém románu není kojot ani jeden, Simone.
Tak jo.
- Kojot by tam být měl. - Hrozně to mate.
ČISTĚ PLATONICKY
„Brett Kojot opatrně přistoupil k Imeldě.
Imelda se od něj odvrátila a vykřikla:
‚Znáš čtyři znaky obvinění z neoprávněného zásahu do smlouvy?‘
Kojot hleděl na její zátylek a husté, zrzavé vlasy,
na ženu, již tak dobře znal, ovšem teď se obával, že vlastně vůbec.
Brett tichým hlasem spustil:
‚Čtyři znaky neoprávněného zásahu jsou
úmysl obviněného narušit ekonomický vztah,
narušení vztahu, újma vzniklá žalobci a nakonec
příčinná souvislost mezi protiprávním jednáním a újmou.‘“
Jakože co s tím mám asi tak dělat?
Rozhodně jsem se něco dozvěděla o právu.
To není kniha.
Je to spis, který se předkládá soudu.
Hlavní postavou je ta smlouva?
Kdy to přečtu?
Denně mám pro sebe přesně pět minut.
A to se zamknu na záchodě a brouzdám na netu.
Já ti něco poradím. Nečti to.
To nejde. A bylo by to nefér.
Charlie mi je oporou, když já se jenom tak plácám.
Takže tu změnu kariéry podporuješ?
Ani omylem! Máme děti!
Ať na tu hovadinu zapomene, nebo nepůjdou na vysokou.
Je to jen období. Nech tomu volný průběh.
Jak s průjmem.
Musím to vzít. Je to kvůli práci, což teď nutně potřebuju.
Pak dej vědět, jak to s Brettem bylo dál.
Kecám. Neříkej mi to.
- Ahojky. - Čau, kočko.
- Carrie z Caba. Mluvím se Sylvií? - U telefonu.
Chceš organizovat párty, nebo ne, bejby?
Vždycky, bejby.
Je to pro dost důležitýho klienta, princezno.
A snad piješ appletini, ty dračice.
Pořádáš mejdan pro Masona Granda?
Ne, jen pro premiéru jeho nového seriálu.
Tajemství mladého Darcyho? Bože můj!
- Co to je? - Ježíši, tati.
- Nejznámější seriál. - Aha.
- Říká to správně. Je hodně oblíbený. - O co jde?
Příběh předchází Pýše a předsudku, ale vypráví ho mladý pan Darcy.
A pan Darcy je detektiv, šermíř, boxer, pilot vzducholodí a chemik amatér.
Ty jo. A tys to viděla?
- Kousek. - Mami, viděly jsme to celý.
Fajn. To se možná stalo.
Mason Grand je děsně sexy.
Z Masona Granda by byl dobrý Brett Kojot.
Ty bláho, to jo.
- Mason Grand bude hrát Bretta Kojota? - Uvidíme. Napřed to musím dopsat.
A pak vydat. Pak na to prodat práva.
Sehnat někoho, kdo ten film zaplatí…
Ale je to skvělej nápad. Moc se mi líbí.
Jo. Děkuju.
A teď mi došlo, že budeš poprvé pořádat večírek
pro klienta, co není tvůj známý.
- Gratuluju. - Docela dobrý, že?
Můžu jít taky? Prosím, mami, prosím.
Uvidíme, zlatíčko.
Víte, kdo by byl skvělý Brett Kojot?
Brad Pitt.
To je kdo?
Jako fakt?
Hezký, co? Velký, ale ne moc.
Jako moje péro.
- Promiňte. - Nic se nestalo.
Kámo, je to tady dokonalý.
Úžasný. Na střeše je terasa a neskutečný výhledy na město.
Když je hezky, vidíte až do Pasadeny.
Což je většině lidí u prdele, ale někoho to naláká.
Právě že většinu lidí.
Je to tu parádní. Dokonalý, kámo. Pro druhý Lucky Penny.
Tam, jak jsme byli, můžu udělat pokerovej room na Reggieho hru.
- Máte to dobře rozehrané. - Za tohle si zasloužíš odměnu.
Žádnou nechci. Chci, aby mi to tu patřilo.
Půjč mi peníze, abych si tady mohl otevřít bar.
Já nejsem banka. I když občas bank rozbiju.
To se povedlo.
Wille, jestli nemáš prachy, nevadí, když po tom skočím?
To teda vadí. Já ty prostory chci pro sebe.
Mám nápad. Můžeš mi tady dělat manažera. Dáme se zase dohromady.
Budeš zase dělat pro mě.
To nechci. Chci svůj vlastní bar. Proto tě prosím, abys mi na to půjčil.
Wille, kdo nakonec vyhraje? Ten, co je v balíku, nebo ten, co není?
Já ti fandím, úspěšný outsidery miluju.
Diane, hlavně to nedávej jemu.
Já ty peníze seženu. Ještě mi to podrž, jo?
Já mu to pronajmu.
Ty vole. Vy jste se spolu vyspali.
Ty jo.
Kámo, gratuluju.
Je bezva, že se dál kámošíte.
- Jo. - Je moje makléřka. Nekámošíme se.
- Tak že jste obchodní partneři. - Partneři ne.
Tak že se snesete.
Reggiemu došlo, že mám sice na nájem, ale na zálohu už ne.
Vlítl tam a vyjebal se mnou.
Pak měl tu drzost mi nabídnout práci v mým podniku, kterej mi zrovna ukradl.
- Vyjebal s tebou napůl? - Jo. A co je ještě potupnější?
- Já to musím vzít. - Ne. To nemůžeš.
K odchodu jsi tehdy měl důvod. Nesmíš tu chybu zopakovat.
Nebyla by stejná. Tentokrát bych prej byl manažer.
Co mám dělat? Poraď mi.
Já nevím. Nemám čas to teď rozebírat. Jdu pozdě na schůzku.
Fakt musím seškrábat vosk ze všech ubrusů? Jsou bílý. Skoro to není vidět.
Říkals, že mi pomůžeš. Mohl by sis vzít tácek? Díky.
Ahoj.
Ahoj, zlato.
- Pěknej klobouk. - Ten? Jo, ten mám na psaní.
Chcete vidět něco suprovýho?
- Jo. - Fajn.
Fakt super.
Jo. Hustý.
- Klobouk na psaní? To neznám. - Nosí je spisovatelé.
- Vážně? - Jo, někteří.
Já o jednom vím. Charlie Greeves.
Rád bych ještě pokecal, ale musím zpátky ke stroji.
On řekl… K jakýmu stroji?
Ano, tak teď říká svému notebooku.
Notebooku „stroj“? A klobouky na psaní neexistujou. Proč to říká?
Nechci to řešit.
Já jo. Hodně.
Naše organizátorka nečekaně skončila.
Takže díky moc, že to převezmeš.
Samozřejmě, je to velká příležitost.
Jo, ale ty jsi pro to jako stvořená.
Musím tě jen formálně představit Masonu Grandovi.
On ten seriál produkuje, tak chce mít pocit, že tady rozhoduje.
Rozumím.
Páni.
Jo. Bezva, viď?
Jen nezapomeň, že každý dobrý nápad je Masonův.
A každý blbý nápad tvůj, jo?
Tady ho máme. Masone, jak se máte?
Dobře.
Výborně. Chci vám představit novou organizátorku naší akce.
Sylvia Greevesová.
- Dobrý den. - Jak je?
Těší mě. Váš seriál mám moc ráda.
S dcerou ho přímo zbožňujeme.
Cool.
Jsem nadšená, že tu akci pro vás můžu zorganizovat já.
Bude to krásné.
FESTIVAL PIVA
Mluvíte divně.
Pocházím z Austrálie.
Ne, myslím „krásné“ a tak.
Nevím. Jen jsem to tak plácla.
Ale…
Vy máte rád malé pivovary.
Jo, proto tu mikinu mám.
To dává smysl.
- Chcete něco objednat z Kreationu? - Jo, vodu s aktivním uhlím.
Masone, děkujeme, že jste si na nás v nabitém programu našel čas.
Jo.
Tak zatím papa.
- To byla katastrofa. - Ale byla to jen formalita, ne?
Ne. Musíš se mu zalíbit.
Když se mu nebudeš líbit, nemůžu ti tu práci zadat.
Jen… Dej mi chvilku.
To jsem zase já. Masone. Pane Grande. Masone Grande.
- Dobrý. - Nezmínila jsem,
že můj kolega založil Lucky Penny.
Cože?
Ten, co mi pomáhá s organizováním, založil bar Lucky Penny.
- Myslíte Willa Zysmana? - Jo. Pracuje pro mě.
Tak na toho se moc těším.
Jo. A on se těší na vás.
Prý se moc těší.
Moc se těší?
- To je boží. Teď se těším i já. - Jo!
Žádná Emma. Lady Putteningham.
- Dobrej zvrat - Uf.
Sleduju ji na instagramu.
TAJEMSTVÍ MLADÉHO DARCYHO
Má skvělou kosmetiku.
SCÉNÁŘ A REŽIE
Tahle řada bude určitě lepší než ta minulá.
- Vyprávění musí mít strukturu. - Ahojte.
Ahoj, zlato. Už sis přečetla ty nové stránky?
Ještě ne. Ale přečtu.
- Jak jde psaní? - Dobře, jen si dávám pauzu.
Tohle má dost rafinovanou zápletku.
- Jo. - Jo.
Ahoj, kamaráde.
Promiň, že jsem předtím tak utekla.
Chtěl jsi zrovna něco probrat.
Chtěla jsem to dořešit.
Dobře. No, Reggie se mnou vyjebal.
- Cože? Já ho nenávidím. - Jo.
- Blbec. - Hroznej.
Vyfoukl mi ideální prostory pro bar.
To je takovej kretén. Já ho nenávidím.
Co ode mě chceš?
- Ta bunda je peckovní. - Díky.
- Kapital? - Jo. Vyznáš se.
Vystál jsem si na ni frontu.
Kámo, Lucky Penny miluju. Fakt. Je to tady megahustý!
- Fajn podnik. - Taky ho mám ráda.
- S kámoši jsme tu furt. - Pěkný.
- Děláš teď na něčem dalším, nebo co? - Vlastně jo.
Chci mít vlastní podnik. „Ubohej bar“, jak se tomu posmívala moje ex.
- Kámo, to je paráda. - Jo.
- Kámo, pěkně jí to natřeš. - Jo.
Uvidí, jak si to teď dáváš. To je boží.
- Já ho miluju. - Já miluju jeho.
- A já ho znám už 20 let. Od vysoké… - Máš skvělej smích.
- Originální, nakažlivej. Boží. - Děkuju.
Reakce na něj bývají spíš smíšený.
Proč? Mám pocit, že tě znám.
- Je jemnej. Cítím se zapojenej. - Jo.
V dnešním světě není smíchu nikdy dost, že?
Co tím myslíš?
- Současné události. - Jo. Říkal jsem si,
jestli by ta párty mohla mít přesně takovejhle vibe.
- To by bylo super. - Jo. Co to uspořádat tady?
- Děláš si kozy? - Ne.
- To by byl nářez. - Jo.
- Fakt? No skvělý. - Mám kontakty.
- „Mám kontakty.“ Ty bláho. - Na sebe.
Já už tě znám taky.
- Už se nutně musíme vrátit na plac. - Jo.
Povinnosti volají. Jdu předstírat.
- Ale jsi nej. Díky. - Bezva.
Pane jo. Dobře vy. Gratuluju.
Ráno vám pošlu smlouvy.
Bude sranda a hodně práce.
- Bez práce nejsou koláče. Co, mamko? - Jasně, mamko!
Já děti nemám, takže to neříkej.
Jsi nej, bejby!
Byl drzej.
Nebyl.
- Co? - Drzej nebyl.
- Ale jo. - Ne, nebyl.
Je to celebrita. Je trochu sebestřednej. Byl víc v pohodě, než jsem čekal.
Na tebe byl milej, ale na mě drzej.
Ne. Se mnou toho má dost společnýho a vy dva jste si zas tak nesedli.
Ale drzej není. Jen se mu líbím víc než ty.
Mě lidi mají rádi. Tíhnou ke mně…
Udělal jsem to, cos chtěla. Za to se na mě nemůžeš zlobit.
Máš naprostou pravdu.
A v takové situaci se obvykle něco říká. Aspoň myslím.
Děkuju.
To by šlo. Takové poděkování přijímám.
- Bude sranda. - Super.
Povedená párty.
Proboha.
MEDIAČNÍ SEZÓNA ROMÁN O BRETTU KOJOTOVI
DORUČENÉ 238
Prosím, to ne.
Zjisti, o čem je tátův rukopis,
- a dám ti 50 dolarů. - Cože?
Ať zjistíš, o čem je tátův rukopis, a dám ti 50 dolarů.
Ne, díky. Ale tu 50 si vezmu a neřeknu tátovi, cos po mně chtěla.
O čem to mluvíš?
Ať zjistíš, o čem je tátův rukopis, a dám ti 50 dolarů.
Sakra, jsi dobrá.
- Učila jsem se od nejlepších. - Díky, zlato.
- Můžeš přes Apple Pay. - Fajn.
Tak, Stewarte, chci upřímný názor na moji knihu.
- Upřímně mě Brett Kojot nadchl. - Fakt?
Fakt. Líbil se mi už na škole a líbí se mi i teď.
Ta hrubá verze je trochu hutnější.
- Je tam dost právnické hantýrky. - Jo. Hodně to osekám.
Ale ta postava je zajímavá. I ten svět a zápletky.
- Nečekal jsem, že donášel ten asistent. - Viď?
Ale podruhé to pak všechno dávalo smysl.
- Podruhé? - Četl jsem to dvakrát.
- Sakra práce. - Co se stalo?
Sylvii jsem dal výtisk o den dřív než tobě a nejspíš nečetla ani kousek.
- Čeká ji pořádná jízda. - Ležel otevřenej na záchodě.
- Na straně čtyři. - Co?
Takhle to dočte za tři měsíce.
Třeba ji detektivní thrillery o právnících neberou.
Jak to, že ty mě podporuješ a Sylvia ne? Já ji podporuju ve všem.
Vím, že to s tím psaním je šílenost, ale její podporu potřebuju.
Chci slyšet, že to je dobrej nápad.
Hele, vytvořit ikonickou postavu pro desítky thrillerů
- dobrej nápad je. - A jak těžký je přečíst 200 stran?
Víš co? Končím. Už nebudu čekat.
Nebudu prosit o svolení. Končím se vším.
Budu si dělat, co chci, kdy chci a jak chci.
Úplně jako Brett Kojot.
Jo, no, on je částečně založen na mně.
- Fakt? - Jo.
Chceš vědět, co potřebuje každý spisovatel?
ÚTULEK PASADENA
Psa by Sylvia asi nechtěla.
Jdeme ty psy omrknout.
Zarecituju ti Gettysburský projev.
- Jo. - „Před 87 lety…“
Hodíš mě na Manhattan Beach?
- Večer? Už je pozdě. - Hele, nehty.
- Nalakované fixem. - Co?
Zlato, dneska jsem s Brettem Kojotem pokročil.
- Ahoj. - Ahoj. Představ si.
- Napsal jsem 40 stran. - Páni.
Řeším, jak Kojot požádá o soudní příkaz proti Viper Industries, i když…
Bože! Pes! Máme v domě psa. Toulavýho.
- Máme ho v dočasné péči. - Co? A to ses mě ani nezeptal?
Dočasná péče je jak půjčení auta.
- Bude to Watson. - Co? Proč?
- Z Sherlocka. - Proč ne rovnou Sherlock?
Sherlock jsem já.
Jessipa chce svézt.
Ne. Ještěrka se na něm vozit nebude.
- Jdu na záchod… - Prosím.
Hej, přečteš si to?
- Jo, pokusím se. - Výborně. Děkuju.
- Hodnej. - „Jakýkoli národ
- takto pojatý a oddaný…“ - Nechoď za mnou.
K základnímu balíčku jsem chtěla světelný řetěz.
Aby to působilo intimněji.
Mám e-mail s tou objednávkou před očima.
Takže asi začnu objednávat jinde.
To bych řekla. Děkuji.
Zeptala ses a dostalas to.
- Hej, děláš si srandu? - Ne…
Jsi ztělesněním toho motta. Sám jsem to viděl.
Jo, Mason se chtěl ujistit, že na té párty bude mezcal Single Village.
Proč se ptal tebe?
Nevím. Prostě mi napsal.
Ty sis s ním začal potají psát?
Já nic tajnýho nezačal.
Řeklas mu, že jsme kolegové. Tak se mě zeptal.
Aha. Do té konverzace mě přidej.
Mám tě tam přidat?
- Musím o všem vědět. - Dobře.
Je to, jako bys poslouchala cizí rozhovor, ale udělám to.
- „Přidávám Sylvii.“ - No.
- Odesláno. - Děkuju. Musím být v obraze.
- Od začátku. - Jo.
Proč si o to musím říkat?
Hele. „Těším se na naši spolupráci!“
- Kapitálky, vykřičník. - Motivuju vás.
„Potřebuješ něco? Volej!“
- Kapitálky, vykřičník. - Profesionálně, nadšeně.
Řveš z plných plic. Jako blázen.
To je nadšení.
Co je?
Mason mi napsal: „Kdo je Sylvia?“
- No tak. To snad ne. - Jo.
- Viděl mě už dvakrát. - Promiň.
Co ti mám říct?
- Čemu se směješ? - Ničemu, jen…
- Poslal mi mem. To on dělá. Má je rád. - Ukaž.
- Dej to sem. - Chceš to vidět?
Ježíšikriste. Na. Je to jen hloupej mem.
Bože, posílá ti jich desítky.
Hromady. Bývají docela vtipný.
- Fakt? To je podle tebe vtipný? - Jo.
SpongeBob znásilňuje Sépiáka.
- Vtipný, ne? - No tak.
- Objektivně. - Co?
No tak. Děláš si srandu?
Proč si to bereš osobně?
Můžeš mi vysvětlit, proč není osobní to, že mě ten lúzr
ignoruje a nepamatuje si moje jméno po tom, co jsme se několikrát viděli?
Jsi přecitlivělá.
Chce po mně mezcal jak po asistentce.
Chceš mu dělat asistentku?
Je zajímavý, že se kámošíš
- s takovým kreténem. - Kretén to není.
- Je. - Je to kluk.
- Co? Co je? - Další mem.
- No tak. - Ukaž.
Fajn. Jeptiška. „Mně z toho nejebne,“ protože jeptišky nesexujou.
No jo, vtipný. To mi pošli.
Mason Grand. Jak moc sexy je naživo?
Tys mě neslyšela? Je to sexistický hovado.
To je na houby.
Zvlášť když je mladej Darcy feminista. To mi ten seriál pokazí.
A Will se tváří, že blázním já, když od toho blbce chci trochu úcty.
Will to pochopit nemůže.
Je to chlap. A může se kámošit s celebritou.
Co mám dělat?
Nic. Shrábni prachy a vypadni.
- Jo. - Hele, co mi dneska přišlo.
- „Kdo se nezeptá, nic nedostane.“ - Jo. Co to je?
Moje taška s nápisem „Kdo se nezeptá, nic nedostane“.
Dárek pro hosty podcastu Boss Mama. A taky chci šířit povědomí.
O čem?
O čemkoliv.
NOVÝ SERIÁL TAJEMSTVÍ MLADÉHO DARCYHO
Kamaráde, ještě jednou ti děkuju.
- Skvělý. - Díky.
Bavím se.
- Děkuju i tobě, Reggie. Moc. - Není zač.
Mít tady Tajemství mladého Darcyho je pro naši značku parádní reklama.
Proč to furt řešíš? Je to divný.
Ty už tady neděláš, jasný? Nemůžeš mě pořád emočně zneužívat.
Jsem platící zákazník. Mám na to větší právo než kdy dřív.
- Kámo! - Čau! Jak se vede?
- Úžasná párty. - Masone, jak je, kámo?
- Ty vole! Hustý hodinky. - Jo, Jacob & Co.
Já mám zrovna na ruce paneraiky, ale standardně nosím Richard Mille RM 30.
Bože, to jsou moje vysněný hodinky.
- Já mám timexy po babičce. - Tyhle akce bývají
takový korporátní a nudný. Po pěti minutách odcházím.
- Ale na týhle chci zůstat. - Hezky.
Je to přesně podle mýho gusta. Ten vibe je nej. Díky.
Já popravdě jen přinesl mezcal.
Celou párty zorganizovala Sylvia.
- Ten vibe… - Tamhle jsou moji agenti.
- Takže jdu, ale jsi legenda. Děkuju. - Díky.
Díky za tvůj čas.
Čau!
- To bylo na nás oba. - Přestaň.
Ne. Říkal to tobě. Ale když si všiml mých hodinek, šlo o mě.
O mě a tebe.
- Skvělej chlap. Paráda. - Je v pohodě.
No promiň.
Tys to nakonec pěkně zmákla, ty mrcho jedna.
Promiň, měla jsem moc koktejlů.
- Carrie z Caba. - Carrie z Caba.
Ale vážně. Děkuju. Vím, že to nebylo jednoduchý.
Jo, no…
S Masonem je to komplikovaný.
Jo, je to sexistický hovado.
Viď? Víš, jak to myslím?
Jo, jsem v podstatě jeho šéfka, a pořád po mně chce bonbóny.
A proč asi skončila ta minulá organizátorka?
- Proboha. Na Masona Granda. - Na Masona Granda.
Je tamten skrček single?
To popravdě nevím.
A mně to je popravdě fuk.
Tohle je merch. Dám to dozadu a produkce to vyzvedne.
Děkuju.
Díky moc, žes mě do toho zapojila.
Už brzo vypadnu z vašeho domku,
- protože se stal zázrak. - Co?
Začneme s Masonem podnikat. Chce investovat do Ubohýho baru.
Ty s tím mizogynem chceš podnikat?
Co to má znamenat? Děláš si prdel?
Ty pokrytče… Ty s ním spolupracuješ doslova teď.
Pořádám pro něj jednu párty.
To není zahájení společnýho podnikání.
Žádný společný. Jenom mi dá prachy. Pracháči jsou vadní vždycky.
Myslíš, že ne? Jenom podpoří můj bar, nic víc.
- Já nic neprovedl. - Mně to je fuk.
Klidně si s ním podnikej. Ale uznej, že to je mizogyn.
Není. Je to mladej kluk,
- co posílá pitomý memy. - Aha.
Koukni se na něj. Má tam holku.
Zdá se, že jí ta situace dost vyhovuje.
Věř mi, že spolupráce s tím chlapem budeš litovat.
Žádná spolupráce. Konám dobrý skutek.
Díky jeho penězům dostanu pivo k lidem, kteří rádi zaplatí.
Nemůžu pracovat v Lucky Penny. Nemůžu podnikat s Masonem.
Nemůžu chodit s tvou známou. Chceš mít můj život pod kontrolou.
Mám pocit, že ze mě chceš mít sluhu,
co u tebe bydlí a má jen poslouchat tvý stížnosti.
Netušíš, jak strašně tohle nechci.
Přijde mi, že mě nerespektuješ. Moje rozhodnutí.
- Nerespektuju tvoje rozhodnutí? - Jo.
Tohle je moje práce. Ty sis sem nakráčel
- a využil to ve svůj prospěch. - Prosilas o pomoc!
Jenom uznej, že to je mizogyn.
To neuznám.
Dělá toho pro ženy víc než spousta žen.
Kdo na ten seriál asi kouká?
- Ženy. Dělá to pro ženy. - Končím. Za 20 minut sraz venku.
Já zůstanu. S Masonem a kámoši
- jdeme na Reggieho hru. - Jistě. Jen nikoho neznásilni.
To mi připomínat nemusíš.
Masone, díky tobě a kámošům, že jste přišli.
Ale nikdo nic nepostujte. Je to absolutně nelegální.
Jasně. Díky za pozvání.
Lucky Penny fandím už dlouho, kámo.
Vážně? Mi casa es su casa.
Všechno je nachystaný. Jídlo a chlast.
Jsou tam miniburgery, nachos a kuličky z kozího sýra.
Kuličky z kozího sýra. Kulky.
Matt je komik. Vymýšlí šílený hlody.
- Bezva. - Jo.
Můžu sledovat tvůrčí proces.
- Znáte i jiný sexistický jídla? - Banány.
- Ty jsou teploušský. - Jo.
Počkat, co třeba dušený krevety?
„Věřte krevetám.“ Existuje jednotka pro krevetí oběti.
„Našli jsme talíř přidušených krevet. Mají problémy s tátou.“
Co ty na to?
Jo, je to dost ožehavý téma.
A jsem rád, že se vám všem líbí.
Jo, je to moc chytrý.
Jemu to připadá urážlivý.
To ne.
Tak funguje humor. Když je to vtipný, neurazí to.
- Jo. - Cool.
- Napadá všechny bez rozdílu. - Jo.
Násilník jeden.
Nejlepší Reggieho hra.
Kámo, dneska už nic nemůžeš říct nahlas. Ať si mě zavrhnou. Mně je to u prdele.
To řekni panu korektnímu. Hele, jak je pohoršenej.
- To už bylo moc, kámo? - Ne…
- Dotklo se tě to? - Ne.
- Jsi jak etická policie. - Jo.
Major etický armády.
- Jo. - Jo, kámo!
Promiň.
Díky, žes ty kluky přivedl.
Jsou skvělí.
Jo.
A Mason Grand bude financovat tvůj bar? Hustý.
Já s ním popravdě s čistým svědomím spolupracovat nemůžu.
Děkuju. Je hroznej. V podstatě ultrapravičák.
Hroznej fakt je. Jestli jsi pro, chtěl bych zase pracovat v Lucky Penny.
Wille, to bych moc rád. Jsme jako jedna rodina, kámo.
Díky.
Jsi v pohodě?
Poslední dobou to mám nějaký těžký.
Wille, pojď sem.
Radši ne.
- Tak jdu já za tebou. - Dobře. Super.
Pojď sem.
Už dobrý.
To je moc fajn.
O tom Reggieho hra je.
Mezi chlapama řádí epidemie osamění.
- To jsem slyšel v podcastu. - No…
- Ty nějak voníš. - Líbal jsem se s Carrie z Caba.
- Hezky. - Jo, moc se mi líbí.
Jo, asi je skvělá.
Jestli ji ještě potkáš, zeptáš se na mě?
- Jo, určitě. Hned. - Boží.
Ahoj, lásko. Co ten večírek?
Víš co? Moc se povedl.
To rád slyším.
Heleď…
Chci se tě zeptat.
- Anebo to neřeš. - Ne. Prosím, co je?
Bude to nešikovný,
když Brett Kojot zaslechne, jak Vic Viper s asistentem
řeší ty úplatky, jen díky tomu, že šel zrovna po chodbě?
Ani ne. Zvlášť když ti dva spolu něco kujou pořád,
už od toho průšvihu s Rebozem.
- Tys to četla. - Spíš jsem to zhltla.
Já věděl, že se ti to bude líbit. Děkuju. Moc to pro mě znamená.
- Musím psát. - Jo.
Jsem ve flow.
- Jen piš. - Hned přijdu.
Dobře.
Tak jo.
Vědět, jak je to nudný, nechtěl bych za přečtení jen 50 dolarů.
Tak jsme se dohodli. A zůstane to jen mezi námi.
Tátovi to říct nesmíš.
Jasně. Vím, jak funguje uplácení.
- Jo. - Můžu si koupit God of War?
Ani náhodou. Zní to dost násilně.
Když mi to nedovolíš, řeknu všechno tátovi.
- Tak dobře. - Jo.
Fajn.
Překlad titulků: Kristina Himmerová