Сонечко, ще ж навіть сьомої нема.
Мамо, можна до вас?
Давай.
Чому в нас у дворі космічний корабель?
Доцю, тобі наснилося.
Ні. Не наснилося.
У нас у дворі якась штука.
Дивись.
Це вже щось нове.
ПЛАТОНІЧНЕ КОХАННЯ
Софія дуже токсична,
усіх подруг нацьковує одну на одну.
А коли я натякаю на це Олівії, Вівʼєн і Адді,
вони починають конкурувати…
Доню, а ти не думала прямо поговорити з Софією,
чесно і з любовʼю?
Тато знов говорить мовою терапії.
Якщо виразно прокомунікувати свої потреби,
але з позиції любові,
часто це все, що потрібно іншій людині.
- Ти не балакала з Софією. - Вона сучка.
Френсіс. Таки сучка, підтверджую.
Софія красива.
Саймоне, ти ще дізнаєшся, що це взаємоповʼязано.
Може, Софії потрібна терапія. Мені дуже допомагає.
Я знов у колії на роботі,
а все завдяки мамі, яка мене заохотила.
Ця терапія десучизує людей?
Не думаю.
Боже мій!
Та ти що.
Хто це? Що це таке?
Та це просто справи дорослих.
Дамо їм побути вдвох.
- Слей. - Саймоне, ніхто вже так не говорить.
У неї гарне волосся.
Люба, проведеш мене до машини?
- Я готую обід для Мейв. Я… - Це на секунду.
Добре.
Милий, Вілл скоро зʼїде. Обіцяю.
Добре. Я радий, що в нас узгоджена позиція, бо
скажу чесно, вголос, чітко і з любовʼю:
- я хочу, щоб він зʼїхав. - Я теж цього хочу. З любовʼю.
- Чудово. - Чудово.
А ще я надіявся, що ти
підеш зі мною на наступний сеанс терапії.
Так. Добре.
Є питання, які я хочу з тобою обговорити,
і думаю, буде плідно, якщо терапевт послухає.
- Так. Так. - Добре. Добре.
- Так. - Чудово. Дякую. Добре.
Ну все.
Але, щоб я була готова,
є щось таке, над чим я маю подумати?
Наприклад, ну, з любовʼю, основні моменти. Є щось таке?
Так. Вибач. Я поставив на перше місце свій погляд.
Ні, важливого нічого.
Структурні моменти, повʼязані з балансом життя й роботи в нашій сімʼї
та моєю роллю у звʼязці з твоєю роллю,
а також імовірні негативні відгуки.
Ця розмова давно назріла.
Так. Супер.
- Добре. Люблю тебе. - І я тебе.
Добре. Я тебе почув. Знайду інше житло.
- Дивись, я вже шукаю. - Добре. Чудово.
Не знаю, про що ти думав, козиряючи секс-завоюваннями
за вікном перед дітьми. Ти сам винен.
То була одна жінка, і не завоювання.
- Я її не завойовував. - Ну…
Я не брав її облогою, щоб зі мною переспала.
То була добровільна учасниця.
Добре. Неважливо. Поприбираєш у будинку?
Це вже барліг для сексу.
Не шельмуй ліжко за секс.
Але твій будинок, твої правила.
Дай знати, коли знайдеш житло.
І користуйся підставками під каву, будь ласка.
- Добре. Так і буду. - Під чашку з кавою.
- Будь ласка, на підст… я тебе прошу. - Ага.
- Перестань. А можна… - Добре.
Улюблений столик не ставлять у гостьовому будинку.
Він був би в реальному будинку.
- Я дбаю про гостей. - Аякже.
Точно. Я просто цікавлюся.
Ви з Дженною ходили до сімейного терапевта?
Ні. Ми з Одрі ходили до сімейного терапевта, один раз,
і то була катастрофа.
Мені сказали, що це безпечна територія, і я зізнався, що гульнув, один раз.
Тепер я розлучений і живу в тебе в гостьовому будинку.
Тому можна сказати, що було погано.
Я бачу, що це дуже ризиковане зізнання, з великою нагородою.
Я б сказав, що це дуже ризиковане зізнання без нагороди, якщо чесно.
А що? Ви з Чарлі… Усе добре?
Так. Просто…
мене подруга спитала, тому я проводжу для неї опитування.
Подруга попросила тебе опитати твоїх друзів,
щоб вирішити, чи йти на терапію для пар?
- Так. Саме так. - Чудово. Цілком логічно.
Я повезу дітей до школи.
А можна мені впасти на хвіст?
Цікавить школа моїх дітей?
Ні. Я там зустрічаюся з Кейті.
Допоможе з додатком для знайомств.
Ясно.
Продовжу завойовництво.
Терапія мала йому допомогти забути «Ризикуй!»
А не проводити розтин нашого шлюбу.
Так працює терапія.
Джо пішов, бо боявся літати.
Через пів року ми подали на розлучення.
Терапія – це як ідеш до лікаря з застудою,
а знаходять рак четвертої стадії.
- Не думаю, що так погано… - Буде погано.
Думаєш, він тебе кличе, бо задоволений вашим шлюбом?
Або він хоче позбутися шлюбу…
або хоче залучити когось до шлюбу. А може, він ґей.
- Ясно. - Десь ховає другу сімʼю.
Або десь ховає гроші. Оце дуже популярне.
- Або заразив тебе сифілісом. - Давай змінимо тему.
Добре. Як справи з La Cienega Haciendas?
Я не домовилася. Тому зупиняюся на «Шератоні».
Там нудно, похмуро, нікого не вразить, але
тільки там можуть розмістити стільки юристів.
Йо. Тут такі крихітні туалети.
Пісуар – пʼять сантиметрів над землею.
Ти ходив у туалет для дошкільнят.
Це пояснює, чому там усе залите сечею.
- Не попросиш – не отримаєш. - Дякую, мала!
Моя фразочка прижилася на шкільному подвірʼї.
«Не попросиш – не отримаєш».
Тобто не проси й не отримуй.
«Бос-мама Індастріз» веде переговори з компанією «твояфутболка.ком»,
про друк на мерчі.
Ти написала виробнику футболок?
«Не попросиш – не отримаєш».
- Гарно. - Дякую.
- Бо як не попросиш, то й не дадуть. - Не дадуть.
- А як попросиш, можуть дати. - Так.
Ти серйозно це заохочуєш?
Просто кажу, що це розумно. В ній багато мудрості.
- Допомогла зі знайомствами. - Дякую!
- Профіль гарний став. Глянь. - Покажи.
- Так. - Добре. Гарно. Гарно. Краса.
- Цим фоткам 15 років. - Ага.
Нічого. Всі так роблять. Ось моя.
Там ззаду реклама Ґора-Лібермана.
- Точно. Треба зафотошопити. - Але ти гарна.
- Усім привіт! - Привіт, Даєн.
- Подкаст був сенсаційний. - Дякую, Даєн.
Мені дуже сподобалася вільна форма.
Ти наче на ходу придумувала теми для розмови.
- Дякую. - Даєн. Вілл шукає житло.
Це правда. Шукаю.
Маєш вимоги? Якийсь особливий район?
Ніяких вимог. Ніяких районів. Будь-де влаштує.
- Я б не сказав «будь-де», але… - Ні. Будь-де.
Якщо є дах, там пусто і це не мій гостьовий будинок, він бере.
Ти мене описуєш як маніяка-вбивцю.
Тільки в нього сутужно з грішми.
Я бачу.
- Ця сорочка коштує 400 доларів. - Тому він банкрут.
Я опрацюю твою інформацію і повернуся.
- Чудово. - А поки що мушу бігти.
Показую дуплекс у Веніс-Біч зірці, яку не можу називати,
але римується зі «Шмарліз Терон».
Па-па!
Вона полінувалася змінити прізвище «Терон».
Товсті кішки часто ледащіють. На вершках.
Хто така Шмарліз Терон? Це Чарлі Шин?
Ні. Вона здобула «Оскар» за «Шмонстра».
Геллі Беррі?
То «Бал шмонстрів».
Тут нічого зайвого,
- як бачиш, але… - Так.
…орендодавець дуже приємний.
Теж колишній увʼязнений, як і ти.
Я не колишній увʼязнений.
Ні?
Вибач. У мене склалося враження.
- Чудово, дякую. - Нагадай, чим ти займаєшся.
Я пивовар. Працював у керівництві «Джонні 66».
- Дивовижно. - Ага.
Квартира нормальна.
Я шукаю комерційне приміщення,
щоб відкрити барчик. Може, ти щось знаєш.
- Дуже симпатично. - Гарно, так?
Це історична будівля, зведена 1922 року,
а це патіо ліцензоване як відкрита обідня зона.
- Ого. Це супер. - Цікавий факт.
- Колись це був табір для інтернованих. - Ого.
Гола цегла, два туалети для людей з особливими потребами,
тераса на даху, великий пішохідний трафік,
легкий підʼїзд до LA Live і Району мистецтв.
Чесно кажучи, така нерухомість коштує удвоє більше за місяць.
Це приміщення – справжній єдиноріг.
Це місячна оренда. Правильно?
- Так. - Чому так дешево?
Раніше тут було веґанське кафе Рассела Бренда.
Ось чому тут пахне хумусом і закидами у зґвалтуваннях.
- Дуже поганий хлопець. - Так.
- Ого. - Глянь, який краєвид.
Це ідеальне приміщення для мого гівняного барчика.
Для чого?
Мого бару. Так.
То що, готувати документи?
Хотів би я сказати «так», але… Житло потрібне більше,
а те й те я собі дозволити не можу.
Твій телефон у мене є. Триматиму в курсі.
- Справді триматимеш? - Так.
Дякую.
Краєвид шикарний.
На заході сонця ще краще.
А чому мама Фредді у нас?
Боже мій.
Даєн?
- Боже. - Привіт.
Рада тебе бачити.
Я тебе теж. Дітки, привіт.
Хочеш кави?
Ні, дякую. Бувайте.
Що? Що таке? Що?
Нічого. Нічого, Саймоне.
- Що смішного? - Господи.
Нічого.
Та що?
Явно щось є.
- Нічого немає. - Є.
Якого драного хера? Я що тобі казала?
По-перше, ну нічого собі.
Я зробив так, як ти хотіла.
Шукав собі нове житло.
Спочатку Даєн показувала нові квартири,
а потім плавно перейшла до показу голого тіла.
Даєн з мого світу. Ти розумієш?
Ні. Твій світ – це про що?
- Ти зустрів її через мене. - І?
Усе це неминуче окошиться на мені.
Людина з мого світу для тебе заборонена.
Що це? Фільм «Аватар»?
Вона доросла жінка з зачіскою дорослої жінки,
у бежевому костюмі ділової дорослої жінки.
Вона сама вирішує.
Ми займалися сексом за згодою сторін,
а віднині я це називатиму «згодексом».
Не розумію, чого ти на мене напосілася.
Ти ж знаєш, моя сила волі тут не працює.
Зате щось інше явно працює.
Клас.
Коли Даєн показувала мені квартири,
то показала й приміщення, ідеальне для гівняного барчика.
Це наче єдиноріг.
Проблема в одному – я не можу орендувати бар
- і нову квартиру… - Ні. Ні, ні, ні.
Навіть не думай. І чути не хочу.
- Чарлі просить тебе зʼїхати. І я прошу. - Добре.
Як з нею таке сталося?
Я розкажу, але мушу попередити.
- Тебе може охопити неконтрольована хіть. - Я складу твій мотлох у сумку
- і викину… - Тихо. Слухай…
Вона показувала квартири, і ми поладнали.
Потім запросила мене в ексклюзивний клуб на вечерю.
«Ла Сьєнеґа Гасьєнеґас» чи як його там.
І витратила на мене купу бабла.
Я почувався винним. Наче зобовʼязаний її відтрахати.
Вона мене змусила.
Даєн має членство в La Cienega Haciendas?
Так. Там дуже розкішно. Для багатих.
Казали, там був Гаррі Стайлз.
але я думаю, то був інший лисуватий у сукні.
Я хотіла там влаштувати корпоратив для фірми Чарлі,
- але там такі суки. - Так. Вони там такі.
Але це навіть захопливо.
Пʼянкий кайф. Я зненавиділа себе.
Вони дуже кльові.
Якби я раніше знала про Даєн, то попросила б її.
Для корпоративу треба знати члена.
Я не знала, що знаю.
Ти знаєш члена, який знає мій член.
Добре.
- Ще не пізно. - Пізно.
Гей. Не попросиш – не отримаєш. Це правда.
Мій низький статус на шкільному дворі не дозволяє просити Даєн.
Я міг би попросити, тому я міг би отримати.
- Серйозно? - Так. У мене привілей.
- На вхід. І вихід. І вхід. І вихід. - Ясно. Ясно.
Навіть якби вона погодилася,
у мене два дні на те, щоб усе реорганізувати,
- усім повідомити про зміну місця. - Боже.
Розішлеш людям Evite і повідомиш,
що змінилась адреса.
На це піде дві секунди. Перестань!
Ти заслуговуєш на подію в La Cienega Haciendas.
У сраку «Шератон». Просити її чи ні?
Це ж буквально гівняний столик з ламінату.
Навіть не дерево.
ПРОДАЖ АГЕНЦІЯ «ВОКЕН І ПАРТНЕРИ»
ДАЄН ВОКЕН РІЕЛТОР
Привіт.
О, ні. Чому ти прийшов?
- Нічого ж немає, правда? - Ні. Немає.
- Бо то цілком чітко була… - Немає…
- …пригода на одну ніч. - Я знаю.
- Чому всі чоловіки на мені зациклюються? - Я не зациклився.
- Ага, аякже. - Ні.
То був цікавий перепихон у нетрях,
але на гівняні задвірки до Сильвії я не повернуся.
Добре. Спокійно, Том Вулф.
Я попрошу про послугу, і після неї
- ти мене більше не побачиш. - Що робиш увечері?
- Що? - Нічого. Не зважай.
Ти ввечері вільна?
Що?
- То зробиш послугу чи ні? - Послухаємо.
Клуб La Cienega Hacien… das.
Вибачте. Простежите, щоб тут усе розчистили?
Як я вчора просила. Щоб вистачило місця всім гостям.
Це не в нашій компетенції,
бо ми до вантажних робіт не пристосовані.
- Тому вибачте. - Так.
Я подавала цей запит до свого приїзду.
Я знаю, і мені прикро.
Так.
Ви мусите виконати цей запит за договором,
інакше я заберу завдаток. Мені прикро.
Але я юристка, а цей захід – для юристів,
якщо ви розумієте. Тому так.
Так.
Хто це?
- Сильвіє, ти богиня. - Так.
Не знаю, як тобі це вдалося.
На тому тижні тут була Дуа Ліпа.
Одне питання. Де всі сидітимуть?
Стільці мають скоро привезти.
Не знаю, чому затримка. Але дізнаюся.
Чудово. А я піду робити селфі буквально скрізь.
- Бався. - Я стараюся.
От фігня.
Елітна оренда. Чим допомогти?
Вітаю, це Сильвія Ґрівз.
Хотіла поцікавитися доставкою, яку чекаю.
Боже. Катастрофа.
З прокату відправили стільці в «Шератон».
А перевозити сюди не хочуть.
Дарма я зазіхнула на такий рівень.
Я не стильна леді з La Cienega Haciendas.
Я пересічна шмара з «Шератону».
Не говори так про себе.
Від мене тхне хлоркою, конференц-залами й інтрижками у відрядженнях.
Усесвіт мені так каже.
А якщо знайти складані стільці?
Ні. Тут усе серйозніше.
Я хочу вразити Чарлі
і довести йому, що серйозно ставлюся до роботи.
У хлопців з «Лакі Пенні» є вантажівка.
Я допоможу тобі перевезти стільці.
- Ти серйозно? - Так.
Ти мене пустила пожити безплатно.
- Хоч так віддячу. - Дружок. Дуже тобі дякую.
- Дякую. - Нема за що.
Мені треба відволіктися.
У мене пʼять лясків на «Снурфі», я трохи знервований.
Що таке «Снурф»?
Додаток для знайомств, там якщо метч,
ви два тижні обмінюєтеся листівками,
а коли зустрінетеся в реалі, то гарантовано потрахаєтеся.
Так. Огидно.
ПИВОВАРНА КОМПАНІЯ «ЛАКІ ПЕННІ»
Усе. Ти моя боржниця.
- Ти живеш у мене вдома. - Це правда.
Так.
Чорт. О, ні.
ТЕРАПІЯ З ЧАРЛІ
Що?
Пізно. Я не встигну на терапію до Чарлі.
На терапію до Чарлі?
Попросив піти з ним на сеанс,
але я цілий день готувалася до корпоративу, і…
- Ну таке. - «Ну таке»?
Чарлі хоче там поговорити.
Напевно, в нього щось важливе.
Я знаю. Але що я зроблю?
Я не встигну. Він зрозуміє.
Не пропускай терапію Чарлі.
А якщо він про це й хоче поговорити?
Що ти не цінуєш його потреб.
Подивися на цей затор. Бачиш?
У нас повна вантажівка стільців…
Я відвезу тебе на терапію до Чарлі,
- а сам завезу стільці. - Ні, ти не знаєш той клуб.
- Ти не знаєш контактну особу. - То скажи, хто це.
- Потрібна перепустка. - То дай!
- Вона з паролем. - Начхати. Це…
Ти ліпиш відмазки, щоб не їхати на терапію.
Так і є! А чого ти чекав?
Я боюся. Не знаю, що він мені скаже.
Чому у вічі не скаже,
а не в присутності сторонньої особи?
Ти казав, що терапія вбила твій шлюб.
Ні. Мій шлюб убило те, що він був жахливий.
Може, якраз це Чарлі мені й скаже.
Не думаю. Ви багато трахаєтеся.
Я не піду. Не піду. Не хочу. Ти мене не змусиш.
- Все одно спізнилися. - Ні.
- У Бербанк не доїдемо. - Туди 15 хвилин.
Я знаю ці вулички як свої пʼять пальців. Їдемо?
Терпіти не можу, коли ти милий і правильний. Ненавиджу.
Мабуть, ти весь час сердита. Бо я милий правильний пацан.
- Клас. - Скажи?
Тут буде тіснувато, але…
- Ой, ой. Ні! - Срака. Чорт!
Чорт.
- О, ні. - Ну давай. Ну!
- Застрягли. - Слухай. Ти йди.
- Виклич Uber. Я відвезу стільці. - Як ти виїдеш?
Забий. Тобі треба сім'ю рятувати.
- Іди! - Точно?
- Точно. Іди вже. - Добре. Я пішла.
- Я йду. - Добре.
- Застрягла. - Гадство.
- Не можу… Я нікуди не піду. - Опусти вікно.
- У вікно вилізеш. Давай! - Точно?
Абсолютно. Вилазь!
Ти зможеш! Біжи!
А довго нам їхати?
Двадцять пʼять хвилин.
- Алло. - Коханий.
Я традиційно стою в заторі.
Ще кілька хвилин їхати. Можемо по FaceTime?
Добре. Я наберу тебе.
Добре.
Вона стоїть у заторі.
Милий, пробач. Застрягла, трафік жахливий.
Але уявімо, що я з вами, в офісі терапевта,
і так, можемо поговорити.
Сильвіє, ти панда.
Вибач. Я не знаю, як це вимкнути.
Чесно… Я…
Вибач, це так дратує. Я просто… Я не можу…
Чорт. Я не знаю, як…
Я все ще панда?
- Все ще панда. - Ясно. Вибач.
Я мушу…
- А так? - Так ти курка.
Добре… Просто… Мені дуже прикро.
Це страшенно дратує, але продовжуймо. Продовжуймо розмову.
Знаєш що? Я не прийматиму вибачення у курки.
Алло? Алло!
Це було чудово.
Я вами пишаюся. Кордон на замку.
Дякую.
Б****! Вибачте.
- Нічого страшного. - Дуже голосно. Пробачте.
- Та ну. - Вибачте.
Давай.
Чорт.
Зараза.
Отакий звук.
Усе.
Я тебе бачу, гівнючок.
На тобі!
Якого хера?
Не витріщайся на мене.
Падлюченя. Попадешся мені ще!
Вибачте. Я так спізнилася.
Я… У мого друга Вілла виникла шалена ідея
перенести корпоратив на інший край міста, і… Прошу вибачення.
Я чув про Вілла.
Ви знаєте, хто Вілл?
Коротше, я прийшла, можемо говорити.
Спочатку кілька хвилин
поговорімо про те, чому насправді ви спізнилися.
Чого ви уникаєте?
Це не я ходжу на терапію.
Чому ви уникаєте розмови про справжню причину спізнення?
Що ви сказали?
Чому ви уникаєте розмови
про справжню причину свого спізнення?
Я нічого не уникаю.
Ви буквально злякались, як «курча».
Ясно.
Чарлі, що в тебе тут?
- Це… - Добре. Добре.
- Сильвіє. - Так.
- Я розбирався з… - На жаль, скінчився час.
У мене наступний клієнт.
Добре. Дякую. Дякую за ваш час.
- Прошу. - Дякую.
Бачиш? Клієнта нема.
Він спокійно міг з нами говорити.
Це не вина доктора Мелфі.
Його звати доктор Мелфі?
Так.
- Доктор Мелфі. А що? - Що?
Слухай, якби йому було до тебе не байдуже,
він би дав нам лишитися.
Ти не хотіла приходити.
Милий, не в тому суть. Ні. Я хотіла.
Ти спізнилася на терапію так само, як на «Ризикуй!»
Ти на все запізнюєшся.
Один раз ти мені потрібна – тебе нема, бо ти з Віллом.
- От і сьогодні, десь була з Віллом. - Милий, я…
Даремно я в останню мить поміняла місце корпоративу.
Просто я хотіла зробити щось дуже особливе для фірми й для тебе.
Озираючись назад, це було тупо, і я дуже вибачаюся. Справді.
Я прийшла. Поговорімо про все, про що ти хочеш говорити.
Мила, я знаю.
А я не повинен був планувати цю зустріч на день корпоративу.
Не переживай. Я розумію, в тебе стільки мороки.
Але ми могли б…
Клієнта не було. Я так і знала.
А чому для вас так важливо, що нема наступного клієнта?
А чому ви сказали неправду про клієнта?
Невже ви не заслуговуєте кататися на велику?
Наче від чогось тікаєте, а не розбираєтеся в проблемі?
А як ви знаєте, що я не поїду на велику до клієнта?
Це був би психоз.
Добре.
Не ставте мені діагнозів. Ясно? Бо ви й близько не кваліфікована.
Чудовий сеанс. До наступного тижня.
Так. Дякую.
- Дякую, що завітали. - Усе.
- Він молодець. - Як ваш перший рік?
Кажете, ви тут уже три роки працюєте?
Давно ви тут працюєте?
Який це колір помади?
- Гарний. - Не знаю.
Гей.
- Гей. - Тут гарно.
- Дякую. - Встигла на терапію?
Мені соромно.
Та нічого страшного. Так.
- Дякую, що привіз стільці. - Нема за що.
Дякую, що запросила.
Пенсійна вечірка незнайомця – це класно.
- Бери напій. - Візьму. Я для того й прийшов.
Гей.
Милий. Дякую, але я не пʼю.
- Я на службі. - Ну, корпоратив чудесний.
Добре. Так, це…
Ванессо, привіт.
Корпоратив – бомба.
Я тебе мільйон років не бачила.
Мільйон років.
Це чудово. Дуже смішно.
Що ж…
- Що в неї з шиєю? - Не знаю.
- Я з нею практично не розмовляю. - Ну ще б пак.
Так.
Стюарте.
Всім увага. Увага. Слухайте.
Ми хотіли провести Френка стильно.
Тому приготували щось особливе.
Подивімося. Вмикай.
Френк, у нас проблема.
Яка?
Не можемо знайти бриф «МакКаллістер проти United Petrol».
Якщо я сказав один раз, я сказав мільйон разів.
МакКаллістер проти United Petroleum.
Як ми будемо без тебе?
Таке враження, що я…
Я відчуваю щось глибоко в кістках
Лялю, це щось електричне Коли я його вмикаю
Крізь усе моє місто
- Крізь увесь мій дім - Фрікувато.
Ми злітаємо, стелі немає Коли ми в своїй зоні
Не зупинити френкінг
Френк, Френк, Френк Не зупинити френкінг
Мені щось чується?
- Кінозірка. Ви подивіться на нього. - Ого.
Що за збіговисько?
Маленький френкінг?
ДЯКУЄМО, ФРЕНК!
Сильвіє. Сильвіє. Підійди.
Познайомся: моя подруга Керрі.
Вона мені як дружина/дочка/дівчина/ подружка/дилерка вікодину.
Стоп, це та Керрі, з якою ти був на Кабо?
Винна, каюся.
- Це Керрі з Кабо. - Так.
Це Керрі з Кабо.
Сильвіє, я багато років хотіла з тобою познайомитися.
Я теж, Керрі з Кабо.
- Якщо можна… - Так.
Ми щойно познайомились, але компанія, в якій я працюю,
запланувала великий корпоратив, а організатор просто злиняв.
- Так. - Це кошмар.
Ти часом не маєш можливості взятися на вчора?
Боже. Я всіма руками «за».
Я візьму номер у Стюарта. Наберу на тижні.
Це прекрасно. Набирай. Я вже чекаю.
- Гуляємо, дівко! - Давай.
Поговоримо.
- Організуємо. - Я в захваті.
- Вона чарівна. - Люблю її.
Вона не робила операцій.
От щасливиця.
Зараза така, скажи?
На той рік влітку я зроблю нові зуби.
Одрі.
А ти тут яким вітром?
Я одна з засновниць.
Я мав би знати.
- Як ти? Як справи? - Добре. Все по-старому.
- Так. - Таке.
Відкрила офіс у Нью-Йорку, живу на два узбережжя.
Ого. Це ж треба.
Спілкуєшся з хлопцями з «Лакі Пенні»? У них такий успіх.
Так, регулярно спілкуюся.
Процвітають. Я за них радий.
Я чула, ти великий начальник у якійсь національній мережі?
Так. Типу. Все трохи змінилося.
Так.
Хочу відкривати свій бар.
- Це прекрасно. Де? - Так.
Поки що не знаю.
Це ще не вирішено, бо я поки що…
тільки на початку шляху. Так.
Маєш інвесторів?
З цим теж тільки початок шляху…
- Чудово. - Суперово.
Радий був побачитися.
Ще побачимося в гасієндах.
Еге ж.
Мені запропонували ще один проєкт.
- Це чудово. Так. - Отож.
Часу мало, проєкт великий, як цей,
але роботи може бути більше.
Допоможеш мені ще раз?
Без тебе я б цей не витягла.
Так. Залюбки допоможу.
Взагалі-то… можливо, поки я допомагаю, ти дозволиш мені пожити у тебе?
Так у мене будуть гроші на приміщення для бару.
Так. Мені подобається.
- Чудово. - Я ще поговорю з Чарлі, але…
Розумію. Але якщо це посприяє,
я обіцяю більше не водити особливих гостей
і не трахати їх у гостьовому домі.
- Це так мило. Я обміркую. - Так.
- Дякую. - І перекажу йому.
- Добре? - Чудово. Такими словами.
Обовʼязково. Це чарівно.
Друзі, хочу вам подякувати,
за те, що прийшли на моє свято виходу на пенсію.
Спочатку я думав: влаштуємо маленьку
камерну вечірку, але потім вирішив –
«Не попросиш, не отримаєш». Правда?
Охрініти.
Я дуже скучатиму… за більшістю з вас.
Тому я ще кілька років висітиму в Slack.
Ти знаєш, що я буду в Slack.
Словом, дякую вам усім за таке тепле прощання.
Я дуже ціную.
Дякую. Дякую.
- Як чарівно. - Привіт.
Я…
Я теж хочу трохи додати.
Скаже, що ти молодець.
Це не лише Френкова пенсійна вечірка.
Вона й моя теж.
Саме так. Я теж іду на пенсію.
Тож поздоровляйте Френка і мене.
Чудово.
Ні. Це не добре.
Я так розумію, ти знала?
Мабуть, ні.
Про це ти хотів сказати на терапії?
Ні, тоді я ще не знав.
Я просто розумів, що нещасливий.
Сильвіє, дуже довго я вважав, що мушу жити певним чином.
Існувати в крихітній коробці, а потім збагнув:
я не мушу все життя робити одне й те саме.
Є так багато інших стежок.
Яка стежка… Якась конкретна стежка?
Ні. Я ще точно не знаю, яка це буде стежка,
але стежок так багато, що я наче заходжу в ліс.
Я почуваюся вільним уперше за…
Навіть не знаю, за скільки років.
Я усвідомив, що життя не зводиться
до юридичної контори по 60 годин на тиждень, як у Френка.
Так.
У нас на горизонті великі витрати.
Френсіс збирається в коледж,
- ти знаєш, і… - Так, ну,
суму на коледж майже зібрали, і нам вистачить заощаджень
на невеликий період,
а тоді затягнемо пояси й щось придумаємо.
- Милий, можна чесно? - Так.
Зі мною можна чесно. Це завжди безпечна територія.
Добре. Я… Таке враження…
Як би це сказати?
Нерозважливо й непродумано.
Мила, мені це потрібно.
Справді… Мені це потрібно. Ми щось придумаємо.
І знаєш що? Ти така молодчина.
Сьогодні ти отримала велике замовлення. Твій бізнес розкручується.
Не перебільшуй. Усього-на-всього ще одне свято.
І на цьому може бути край.
Сумніваюся.
Кицю…
Я відчуваю щось глибоко в кістках.
Переклад субтитрів: Олена Любенко