- Миличка, още няма 7 ч. - Може ли да се гушнем, мамо?
Добре.
Защо в задния двор има космически кораб?
- Миличка, нещо си сънувала. - Не, не беше сън.
Отзад има нещо.
Ето.
Ново двайсет.
София е токсична и настройва приятелките ми една срещу друга,
но като спомена на Оливия, Вивиън и Ади, те се наострят.
А мислила ли си да говориш открито и добронамерено със София?
Пак приказва като терапевт.
Ако изразиш нуждите си ясно, но без да критикуваш,
човекът отсреща ще откликне.
- Не познаваш София. - Гаднярка е.
Франсис! Но е вярно.
- София е готина. - Тези неща често вървят ръка за ръка.
Може би и тя има нужда от терапия. На мен много ми помогна.
Пак харесвам работата си благодарение на майка ви - тя ме насърчи.
- Терапията разгаднярства ли хората? - Съмнявам се.
О, боже!
- Стига бе! - Коя е тази? Какво става?
Като пораснеш, ще разбереш. Да не ги притесняваме.
- Готско. - Вече никой не казва така.
Косата й е разкошна.
Скъпа, ще ме изпратиш ли?
- Приготвям обяда на Мейв. - Само за секунда.
Добре.
Уил си тръгва скоро, обещавам.
Хубаво, радвам се, че сме на едно мнение.
Изразявам позицията си ясно и добронамерено.
- Искам да се разкара. - Аз също. Най-добронамерено.
Добре.
Освен това много бих искал
да присъстваш на следващия ми сеанс.
- Ами добре. - Има някои неща, които искам да ти кажа,
и би било полезно да е в присъствието на психотерапевта ми.
- Да. - Добре, чудесно.
Благодаря ти.
Хайде.
Само за да съм подготвена, трябва ли да се замисля за нещо конкретно?
Най-добронамерено те питам, нещо особено важно?
Извинявай, че изведох себе си на преден план.
Не е нещо кой знае какво,
касае само баланса между семейството и работата,
моята роля, съпоставена с твоята, и саморегулацията на отношенията ни.
- Отдавна трябваше да поговорим. - Да, чудесно.
- Хайде. Обичам те. - И аз.
Добре, разбрах те, ще си намеря квартира.
- Дори в момента вече търся. - Хубаво.
Не биваше да парадираш със завоеванията си,
и то пред децата, сам си създаде проблеми.
- Беше една жена! И не съм я "завоювал". - Да де, ама…
Не й устроих засада, за да легне с мен, не беше против волята й.
Както и да е. И поразчисти тук, вони на разврат.
Недей да обиждаш де. Но къщата е твоя, ти командваш.
Кажи ми, като намериш апартамент. И използвай подложка, моля те.
- Да, добре. - За чашата от кафето.
Моля те, не я слагай встрани.
- Стига, просто… - Ясно.
Не ти пука за тая маса, щом е тук. Иначе щеше да е в къщата.
Грижа се за гостите си.
Сетих се да те питам нещо.
Вие с Джена ходили ли сте на терапия?
Не, с Одри бях на семеен сеанс веднъж и резултатът беше трагичен.
Подлъгаха ме да си кажа всичко и си признах, че съм флиртувал веднъж.
И ето ме сега разведен в пристройката ти. Така че не мина добре.
Това си е високорисково признание, но може да донесе позитиви.
На мен ми донесе само негативи, ако трябва да съм честен.
- Защо? При вас с Чарли всичко наред ли е? - Да, просто…
Една приятелка ме попита и събирам мнения.
Приятелка те е помолила да питаш приятелите си
дали с нейния да ходи на психотерапия?
- Да, точно така. - Напълно логично.
Отивам да закарам децата на училище.
- Може ли и аз да дойда? - Да видиш училището ли?
Имам среща с Кейти, ще ми прави профил за запознанства.
- Ясно. - За да продължа със завоеванията.
С терапията трябваше да преодолее провала в играта,
а не да прави аутопсия на брака ни.
Познат ефект. Джо искаше да преодолее страха си от летене, а се разведохме.
Все едно да отидеш на лекар с настинка, а да ти кажат, че имаш рак.
- Не е толкова зле. - Ще видиш!
Да не мислиш, че те вика, понеже е щастлив?
Или иска да се откачи от брачния хомот,
или да доведе трети човек, или пък е гей.
- Схванах. - Или има друга жена.
Или скрити пари, което е добре, често се случва.
- Или те е заразил със сифилис. - Да караме нататък.
Добре. Как върви с клуб "Хасиендас"?
Няма да го бъде, така че остава "Шератон".
Залата е скучна, няма да впечатли никого,
но само там биха се побрали толкова юристи.
Егати миниатюрните тоалетни! Писоарите са на педя от земята.
Те са към детската градина.
Ясно защо беше опикано буквално навсякъде.
- Който го е срам, не яде салам! - Благодаря!
- Крилатата ми фраза вече става хит. - Какъв салам не яде?
Уж в преносен смисъл.
"Мама Бос" преговаря на високо равнище за рекламни тениски.
Писала си на фирма за щампи ли?
- Страхотно си го измислила. - Благодаря.
- Свит ли си, оставаш гладен. - Именно.
А иначе може и да намажеш.
- Насърчаваш ли я? - Мъдро е! Има какво да научиш от нея.
- Помогна ми с профила за запознанства. - Я да го видя.
- Ето. - Супер, супер, сладур.
- Снимките са отпреди поне 15 години. - Масово се прави, виж моите.
Отзад има плакат на Ал Гор.
- Ще го махна. - Добре изглеждаш обаче.
- Здравейте! - Даян.
- Подкастът се получи чудно. - Благодаря ти.
Много ми хареса, че имаше пълна свобода.
Решаваше на момента за какво да говорим.
- Благодаря. - Даян, Уил си търси квартира.
- Да, вярно е. - Имаш ли предпочитания за квартала?
Не, буквално навсякъде става.
- Не е точно така. - Напротив.
Навит е на всичко, стига да има покрив и да не е у нас.
Сякаш описваш сериен убиец.
- Само че е закъсал с парите. - Виждам.
- Ризата ми е 400 долара. - Затова е разорен.
Ще видя какво се предлага.
- Супер. - А сега ще вървя.
Ще показвам един палат на звезда, която не мога да назова,
но се римува с Шмарлийз Терон.
Чао!
Дори не си направи труда да попромени фамилията.
Като се оядат, котките стават мързеливи.
Кой е Шмарлийз Терон? Чарли Шийн ли?
Не, тя спечели "Оскар" за "Шудовище".
Хали Бери ли? Не, онова беше "Балът на шудовището".
Не е кой знае какво, както виждаш,
но хазяинът е душа човек.
- Бивш пандизчия като теб. - Не съм бивш пандизчия.
Така ли? Извинявай, взех те за такъв.
- Благодаря. - С какво се занимаваш?
Пивовар съм. Бях на висока позиция в "Джони 66".
- Страхотно. - Жилището си го бива.
Търся и място, където да отворя бар, ако се сещаш за нещо.
- Хубаво е, нали? - Много.
Това е историческа сграда, построена през 1922 г.
Прилежащият вътрешен двор има разрешително за ресторант на открито.
- Идеално. - И един интересен факт.
Ползвали са го и като затвор.
Тухлени стени, две тоалетни, подходящи и за инвалиди,
покривна тераса, на възлово място,
с лесен достъп до забележителностите на Лос Анджелис.
Такива площи вървят двойно по-скъпо. Мястото е уникално.
Това ли е месечният наем?
- Да. - Защо е толкова нисък?
Тук беше веганският ресторант на Ръсел Бранд.
Затова ми мирише на хумус и обвинения в изнасилване.
Много лош човек.
- Прекрасна гледка. - Идеалното място за мизерния ми бар.
- За кое? - За бара ми.
Да изготвя ли договора?
Много бих искал, но повече ми е нужно жилище.
- А двете не мога да си позволя. - Имам ти номера, ще следя имота.
Наистина ли? Благодаря.
- Жестока гледка. - По залез е още по-хубава.
- Какво прави тук майката на Фреди? - О, боже.
Даян?
- Божичко. - Здрасти.
- Радвам се да те видя. - И аз. Привет, деца.
- Искаш ли кафе? - Не, благодаря, чао.
- Какво става? - Нищо, Саймън.
- Защо се смее? - Боже.
- Без причина. - Кажете де.
Явно има нещо.
- Няма. - Има.
Минаваш всички граници! Какво ти казах?
Ама не ме нападай де! Изпълних желанието ти да си търся жилище.
Отначало Даян ми показа апартаменти, а после и голото си тяло.
- Даян е от моя свят, разбираш ли? - Не, какво значи това?
Аз те запознах с нея и когато се изпокарате, ще го отнеса аз.
- Нямаш право да спиш с хора от моя свят. - Да не сме в "Аватар"?
Тя е зряла жена със съответната прическа
и бежов костюм, излъчващ сила, така че сама си решава.
Осъществихме сексуален акт по взаимно съгласие.
Взаимносексуален акт, така да се каже.
Не разбирам защо ми се сърдиш.
Как да се опъна на такава?
- Явно все пак си я опънал. - Яко.
Покрай жилищата Даян ми показа и едно място, идеално за мизерен бар.
Уникално е, но работата е там, че не мога да си позволя бара.
- И нова квартира. - Не.
В никакъв случай. Да не съм те чула!
- Чарли иска да си ходиш и точка. - Добре де.
- Как изобщо стана сварката? - Ще ти кажа, но те предупреждавам.
- Може зверски да ти се прииска. - Ще ти събера парцалите.
- И ще те изхвърля. - Добре, виж.
Покрай огледите някак си паснахме.
После тя ме покани в един лъскав клуб,
"Хасиендас" или нещо такова.
И пръсна толкова пари по мен, че се почувствах длъжен да я изчукам.
Бях принуден.
- Даян членува в клуб "Хасиендас"? - Да, голяма лъскотия.
Чу се, че Хари Стайлс бил там, но май беше друг оръпляк с рокля.
Точно там исках да е партито на Чарли.
- Но са такива надувки! - Да, вирят си носовете, но се изкефих.
- Чак ме накараха да се мразя. - Бива си ги.
Ако знаех за Даян, щях да я помоля. Събития се правят чрез вътрешен човек.
- Не знаех, че познавам член. - Който познава моя член.
Браво.
- Не е късно. - Напротив.
Който го е срам, не яде салам. Точно така си е!
Нямам нужния майчински статус да искам услуга от Даян.
Може аз да я помоля. Току-виж станало.
- Сериозно ли? - Да, вече бях вътре.
- И вън, и вътре, и вън, и вътре. - Добре, стига.
Дори тя да се съгласи, имам два дни за реорганизация и да кажа на всички.
Едно имейлче, че партито ще е на друг адрес, и готово.
Отнема две секунди. Хайде стига!
Заслужаваш събитието ти да е в клуб "Хасиендас".
Зарязвай "Шератон". Да я питам ли?
Някаква си долнопробна талашитена маса, дори не е от дърво.
ПРОДАВА СЕ БРОКЕР ДАЯН УОКЪН
Здрасти.
- Защо си дошъл? Да не ме преследваш? - Не, глупости.
- Ясно ти казах, че ще е само веднъж. - Знам.
- Защо всички мъже ми се лепват? - Не ти се лепвам.
- Да бе. - Сериозно!
Виж какво, забавно беше, но няма да се върна в коптора на Силвия.
Стига задълбава. Дойдох да те помоля за услуга.
- И се махам. - Зает ли си довечера?
- Какво? - Нищо, остави.
- Свободна ли си довечера? - Какво?
- Ще ми направиш ли услуга? - Казвай.
Става дума за клуб "Хасиендас".
Може ли да разчистите всичко,
както помолих вчера, за да има място за гостите?
Не е в нашите компетенции.
- Крехки дами сме, съжалявам. - Да.
Помолих предварително да се разчисти.
- Знам и съжалявам. - Да.
Трябва да го изпълните съобразно договора,
иначе си искам депозита, съжалявам.
Адвокат съм и събитието е за адвокати,
ако ми схващате мисълта, така че, да.
Да.
Силвия, ти си велика.
Не знам как успя. Дуа Липа беше тук миналата седмица.
Само един въпрос. Къде ще седят гостите?
Чакам столовете, не знам защо се бавят, ще попитам.
- Ще си нащракам селфита навсякъде. - Добре, забавлявай се.
Скапах се!
- Мебели под наем "Елит". - Обажда се Силвия Грийвс.
Исках само да попитам за една доставка, която чакам.
Това е трагедия! Доставили са столовете в "Шератон".
И не искат да ги донесат тук. Не биваше да се надскачам.
Не съм бляскава звезда в "Хасиендас", а проста бачкаторка в "Шератон".
Не говори така за себе си.
Воня на хлор, конферентни зали и изневери по време на командировка. Знак свише е.
- За няколко сгъваеми стола? - Не, много по-важно е.
Искам да докажа на Чарли, че гледам сериозно на работата си.
В "Лъки Пени" имат камионче, ще го взема и ще пренесем столовете.
- Наистина ли? - Да, живея у вас, и то без пари.
- Задължен съм ти. - Как ми олекна!
- Благодаря. - За нищо.
А и искам малко да се поразсея. Имам пет картички в "Снърф", шашнат съм.
- Какво е "Снърф"? - Приложение за запознанства.
Пращате си картички, а като се видите, чукането е гарантирано.
Голяма гадост.
Дължиш ми услуга.
- Живееш у нас. - Вярно.
Не, ужас.
ТЕРАПИЯ С ЧАРЛИ
Какво?
- Няма да успея за терапията на Чарли. - Ще ходиш там?
Чарли ме помоли да присъствам, но партито ми зае целия следобед.
- Няма как. - Моля? Чарли те вика на терапията.
- Явно е за нещо важно. - Знам, но какво да направя?
- Заета съм, ще ме разбере. - Трябва да отидеш!
Може би точно това иска да ти каже - че пренебрегваш нуждите му.
Гледай какво задръстване! А и отзад е пълно със столове.
Ще те оставя на терапията на Чарли.
- Ще закарам столовете сам. - Няма да стане.
- Не познаваш човека от клуба, нямаш бадж. - Кажи кой е и дай баджа.
- Вкарва се и парола. - Нищо! Само си търсиш оправдания.
Много ясно! В ужас съм. Не знам какво ще ми изтърси Чарли.
Не може ли да ми го каже, без трети човек да ни виси на главите?
Ти каза, че терапията е убила брака ти.
Не, уби го фактът, че беше трагедия.
- Сигурно това ще каже Чарли. - Едва ли, вие се чукате често.
Няма да отида, не искам, не можеш да ме принудиш.
- А и вече е късно. - Не е късно, имаме 15 минути.
Познавам уличките като петте си пръста.
Как мразя да си мил и прав едновременно!
Сигурно все си бясна, че винаги съм мил и прав.
- Супер. - Нали? Малко е тесничко тук, но…
- Не! - Мама му стара!
Лошо.
- Не! - Хайде де, мръдни!
- Заклещихме се! - Виж какво, ти върви.
- Хвани си "Юбер". - Как ще се измъкнеш?
- Не ме мисли, спаси брака си. Тръгвай! - Сигурен ли си?
- Да, върви. - Добре, тръгвам, ето.
- Край, не става! Никъде няма да ходя. - Свали прозореца.
- Проври се. - Да не стане беля?
Няма, върви!
Ха така, давай!
- След колко време ще стигнем? - 25 минути.
- Здравей. - Скъпи, в задръстване съм, естествено.
До няколко минути пристигам. Може ли да се включа през "Фейстайм"?
- Добре, аз ще ти звънна. - Хубаво.
В задръстване е.
Много съжалявам, скъпи, в ужасно задръстване съм.
Но просто да си представим, че съм с теб в кабинета и да поговорим.
- Силвия, ти си панда. - Извинявай, не знам как да я махна.
Съжалявам, ужасно е дразнещо.
Да му се не види, не знам как да… Още ли съм панда?
- Да. - Много се извинявам. Ей сега ще…
- Как е сега? - Стана на кокошка.
Добре, само да… Ужасно съжалявам.
Много е дразнещо, но просто да продължим, да си проведем разговора.
Няма да приема извинение от кокошка.
Ехо?
Браво.
- Гордея се с теб, постави ясна граница. - Благодаря.
Мамка му! Извинете.
- Няма нищо. - Не, изкрещях, извинявам се.
Хайде де.
Мамка му!
Да му се не види, не ми харесва този звук!
Видях те, копеленце.
Мачкай!
Какво? Я не ме гледай!
Дребна гад. Пак ще ми паднеш!
Извинявам се, че закъснях.
На приятеля ми Уил му хрумна откачената идея
да преместя купона другаде и съжалявам.
Да, чувал съм за Уил.
Значи знаете кой е?
Както и да е, ето ме. Да обсъдим каквото е нужно.
Първо да задълбаем в истинската причина за закъснението ти.
Какво се опитваш да избегнеш?
Не аз се подлагам на терапия.
Защо отбягваш разговора за истинската причина да закъснееш?
Моля?
Защо отбягваш разговора
за истинската причина да закъснееш?
Нищо не отбягвам.
Буквално скокна като подплашена кокошка.
- Чарли, какво става? - Добре, слушай.
- Силвия, заех се… - За жалост, времето ни изтече.
Чакам друг клиент.
Добре. Благодаря за отделеното време.
- Моля. - Благодаря.
Виждаш ли? Никой няма. Сеансът можеше да продължи.
- Не е виновен д-р Мелфи. - Наистина ли се казва така?
Да.
- Д-р Мелфи. Защо? - Какво?
Както и да е. Ако беше загрижен за теб, нямаше да ни напъди.
- Ти дори не искаше да дойдеш. - Не е вярно, скъпи.
Закъсня, също като на "Риск печели".
За всичко закъсняваш.
Имах нужда от теб тогава, а ти хукна с Уил. Днес също.
Не трябваше да сменям мястото в последния момент.
Опитвах се да направя нещо специално за кантората ти и за теб.
Сега си давам сметка, че беше тъпа идея, и наистина ужасно съжалявам.
- Но вече съм тук, затова нека поговорим. - Скъпа, наясно съм.
И не биваше да уговарям час точно в деня на служебния банкет.
- Не се тревожи, знам колко си заета. - Добре, но може…
Знаех си, че не чака никого.
Защо е толкова важно за теб, че не съм чакал никого?
А вие защо ни излъгахте, че чакате клиент?
Заслужавате ли да разпускате, след като сте избягали от отговорност?
Може да отивам при клиент с колелото.
Това е откачено.
Не ми поставяй диагнози, защото далеч не си квалифицирана.
- Ще се видим другата седмица. - Да, благодаря.
- Благодаря, че дойде. - Моля.
- Бива си го. - Как върви първата година?
Значи сте тук от три години?
Откога работите тук?
- Какъв цвят е червилото? Хубаво е. - Не знам.
- Здрасти, супер е тук. - Здрасти.
- Благодаря. - Стигна ли навреме?
- Кофти ми е. - Не е станало кой знае какво.
- Благодаря за столовете. - Няма защо. Благодаря за поканата.
Забавно е да си на чуждо пенсиониране.
- Вземи си питие. - Отивам, затова съм тук.
- Благодаря, но не мога, на работа съм. - Партито е супер.
- Дано. Ванеса! - Страхотно парти, Силвия.
- Не сме се виждали от векове. - Чак пък векове!
Голяма шегаджийка си.
- Какво й е? - Не знам.
- Вече не говоря много с нея. - Има си хас.
- Стюарт. - Хора, чуйте.
Искахме да изпратим Франк със стил.
Затова подготвихме нещо специално. Да го видим.
- Франк, имаме проблем. - Какъв?
Не намираме "Макалистър срещу "Юнайтед Петрол".
Колко пъти да ви повтарям!
"Макалистър срещу "Юнайтед Петролиум".
- Добре че си ти. - Направо сякаш…
Страхотно чувство ме изпълва.
Зареждащо е, тялото настръхва.
- Из града и у дома. - Малко е шантаво.
Към небето политаш дори без крила.
Да франкираме!
Франк, Франк, Франк. Да франкираме!
Чувам ли нещо?
Същинска филмова звезда.
Какво става тук?
Франкирате ли?
БЛАГОДАРИМ ТИ, ФРАНК!
Силвия, ела да те запозная с приятелката ми Кари.
Тя ми е нещо средно между съпруга, дъщеря, гадже, дружка и болкоуспокояващо.
- Да не е Кари, с която ходиш в Кабо? - Признавам си без бой.
Това е самата Кари Кабо!
От години искам да се запознаем, Силвия.
- И аз, Кари Кабо, ако позволиш. - Разбира се.
Знам, че тъкмо се запознахме, но във фирмата, където работя,
ще има тържество, а организаторът ни върза тенекия.
Ужас.
Имаш ли възможност да ни поемеш веднага?
Разбира се!
- Ще ти се обадя още тази седмица. - Страхотно, нямам търпение.
- Да купонясваме! - Да, до скоро.
- Действаме! - Супер.
- Прелестна е. - И нищо не си е правила.
- Късметлийка. - Чумата да я тръшне.
Лятото ще си правя нови зъби.
Одри! Здрасти, какво правиш тук?
- От основателите съм. - Трябваше да се сетя.
- Как си? - Добре, едно и също, знаеш как е.
- Отворих офис и в Ню Йорк. - Виж ги.
Как са момчетата? "Лъки Пени" стана хит.
Да, редовно се чуваме, много са добре, радвам се за тях.
Последно чух, че си шеф в национална верига за хранене.
Бях, но нещата малко се попромениха.
Всъщност ще отварям мой бар.
- Супер, къде? - Още не знам.
Не съм решил все още.
В началото на процеса съм.
Намери ли си инвеститори?
И този процес е още в началото.
- Ами хубаво. - Даже много.
Радвам се, че се видяхме. Сигурно ще се засичаме по хасиендите.
- Наеха ме за друго тържество. - Страхотно!
Спешно и голямо като това, но може да донесе още работа.
Ще ми помогнеш ли пак? Без теб нямаше да се справя.
Да, с удоволствие.
Всъщност докато ти помагам, дали не може да остана в пристройката ви?
- Така ще имам пари да наема място за бар. - Да, идеята ми харесва.
- Само да говоря с Чарли. - За да приеме по-лесно,
обещавам никога вече да не чукам специални гостенки у вас.
- Много мило, ще му го кажа. - Благодаря, идеално.
- Чудесно, цитирай ме дословно. - Непременно.
Хора, само искам да ви благодаря,
че дойдохте на партито по повод пенсионирането ми.
Мислех да е скромно тържество,
но после си рекох: "Който го е срам, не яде салам".
Мале!
Много ще ми липсвате… повечето.
Затова сигурно ще ви следя онлайн няколко години.
Знаеш къде да ме търсиш!
Както и да е, благодаря за прекрасното изпращане.
Оценявам го високо.
Благодаря.
Много мило.
Здравейте, и аз имам да добавя нещо.
Ще те похвали.
Не само Франк се оттегля.
Аз също.
Точно така, аз също се оттеглям.
Така че честито на Франк и на мен самия.
- Браво. - Не, това не е хубаво.
Ти знаеше ли?
Явно не.
- Това ли щеше да ми кажеш на терапията? - Не.
Тогава само усещах, че съм нещастен.
Силвия, сума ти време се чувствах длъжен да бъда отговорен,
живеех като в килия, но в един момент осъзнах,
че не е нужно да се мъча, докато съм жив.
Има толкова други поприща!
И какви са тези поприща? Някое конкретно?
Още не знам на какво ще се посветя,
но пътища - много, тепърва ще го мъдря.
Чувствам се свободен за пръв път от…
Боже, дори не помня откога!
Осъзнах, че животът не се изчерпва
с висене в кантора по 60 часа седмично като Франк.
Ясно, само че се задават много разходи.
- На Франсис й предстои колеж. - Да, знам.
Вече сме събрали почти цялата сума. Имаме достатъчно да изкараме прехода.
Ще позатегнем коланите и ще го измислим.
- Може ли да съм искрена? - Да, тук можем да си споделяме всичко.
Виж сега, малко е…
Как да се изразя? Безразсъдно и необмислено.
Скъпа, трябва да се махна. Наистина не издържам. Ще го измислим.
И знаеш ли какво? Ти се справяш страхотно.
Организира огромно тържество. Бизнесът ти потръгна.
И ме наеха за още едно парти. Но то може да е последното.
Едва ли. Скъпа…
Имам добро предчувствие.
Превод на субтитрите Боряна Богданова