Dar vienas „Jeopardy!“ raundas.
Štai jūsų kategorijos.
„Nuostabusis Disnėjaus pasaulis“,
„Iššvaistytas gyvenimas“, „Mirtingumas“,
„Čarlis Gryvsas“, „Apgailestavimai“
ir paskutinė – „Kelio atgal nėra“.
Morisai, tavo žodis.
„Mirtingumas“ už 400 dol.
„Kuo ilgiau gyveni, tuo greičiau jis bėga.“
Kas yra laikas?
Teisingai. Prašau, Morisai.
Kenai, renkuosi „Iššvaistytą gyvenimą“ už 200 dol.
„Šis „Boosalis & Addington“ vadovaujantis partneris mirė miegodamas.“
- Andrėja. - Kas yra Čarlio pirmtakas?
Teisingai. Prašau, Čarli, užsičiaupk.
Čarli. Kokie stereotipiniai tavo sapnai.
- Tau padėti? - Viskas gerai. Aš pats.
Esi tikras, kad tai gera mintis?
Absoliučiai. Žinai, noriu grįžti į darbą.
- Pasiilgau rutinos, supranti? - Taip, žinoma.
Tiesiog, supranti,
tu išdygai
- prie to „Jeopardy!“ vyruko namų... - Edo Litlo.
...Edo Litlo namų ir, supranti,
kai kas gali palaikyti tai „grėsme“.
Žinai, gal tau reikėtų kaip nors nuleisti garą arba...
pasikalbėti su kuo nors, arba...
Ką? Pasikalbėti? Tipo, su psichoterapeutu?
Taip.
Na, tu nesi kalbėjusi su psichoterapeutu, kodėl aš turėčiau su juo kalbėtis?
Todėl, kad tu, supranti...
įsibrovei į svetimus namus.
Brangioji, man viskas gerai. Patikėk.
Panašiai kaip tada, kai pagimdei Francesą
ir tau sukilo tie visi pogimdyviniai hormonai, bet tu išsikapstei.
Na, beveik išsikapsčiau.
Mane vis dar persekioja tas užsitęsęs nuovargio jausmas, kuris, tipo,
regis, niekada neišnyks.
Bet supratau, ką nori pasakyti.
Gerai, na, man viskas gerai,
tad viską pamirštam ir gyvenam toliau.
Ką pamirštam?
- Matai? Apie tai ir kalbu. - Gerai.
- Sėkmės kelionėje su Francesa. - Ačiū.
Gali man paskolinti nakčiai savo mašiną?
- Rytoj apie pietus ją grąžinčiau. - Ne.
Man reikia nuvažiuot į La Kvintą,
ten vyks „Johnny 66“ darbuotojų retritas, supranti?
- Džena irgi ten bus? - Aišku, kad bus.
- Ji yra kompanijos prezidentė. - Ir vis viena nori ten važiuoti?
Nesvarbu, ko aš noriu.
Vykstu ten darbo reikalais, privalau dalyvauti. Tai paskolinsi mašiną?
Čarlis išvažiavo į darbą savo mašina,
o aš vežu Francesą į Palm Dezertą,
kur vyks debatų turnyras, tad atliekamų mašinų nėra.
Palm Dezertas yra šalia La Kvintos. Galėtum mane pavėžėti.
Turbūt galėtume.
Bet išvažiuojam netrukus, be to, vairuos Francesa,
- tad riziką teks prisiimti pačiam. - Jokių problemų.
- Vežiesi kartu negyvėlį? - Ne.
Čia daiktai darbui.
- Sustosim Painertaune užkąsti, gerai? - Kodėl ne?
Be to, reikia pasiimti imbierinio alaus, nes pilvas... jis truputį...
Dieve. Bliamba, dink man iš akių, kol nepersigalvojau.
Lauksiu mašinoje. Gerai.
Sveikutė.
Ką? Mergyt, kas tau?
Vaiką. Mano buvusysis turės sumautą vaiką?
Pala. Nelabai suprantu.
Endis turės vaiką?
Ne! Mano tikrasis buvęs vyras Džo. Tas, pirmasis.
Ir kas čia blogo?
Blogai tai, kad jis turės vaiką su nauja jaunesne žmona.
Žinai, ką? Tas idiotas gali džiaugtis tuo, kad dvejus metus teks keisti sauskelnes
ir būti sukriošusiu tėtuku, kai nuves vaiką į darželį.
Dabar Džo vėl turės daryti viską tą patį,
vadinasi, Naomei teko geresnė jo versija!
Tau priklauso kompensacija už viską, ko jį išmokei.
Na, jis juk moka išlaikymo išmoką, tad kaip ir gauni tą kompensaciją.
Arba ne. Neturiu žalio supratimo, kaip tai veikia.
Keite, na, kada tau tapo aišku, kad jūsų santuoka žlugs?
Kai supratau, kad jis yra sumautas mažvaikis
ir niekada nesuaugs.
Man tai žiauriai didelė trauma.
Pala. Ar ne pati nutraukei su juo santykius?
- Patylėk, bliamba! - Ramiai! Nutilk!
- Tik norėjau pasakyt... - Dink iš čia!
- Tik norėjau pasakyt... - Patylėkit!
- Tai ne esmė! - Tai neturi su tuo nieko bendro.
Gerai jau, gerai. Tai ne esmė.
Jis gali gyventi tik su jaunikle,
nes bet kuri mūsų amžiaus moteris
iškart suprastų, kad su juo neverta prasidėti.
Su jaunikle, koks prakeiksmas.
Žinai, ką? Patylėk, gerai? Tu nė kiek nepadedi.
- Tu nieko nesupranti. - Gerai, tu teisi.
Gerai. Aš ir nenoriu padėti.
Taip. Gerai, brangute.
- Sėkmės debatuose. - Ačiū.
- Myliu tave. - Ir aš.
- Labas, Džema. - Sveiki, ponia Gryvs.
Dieve. Ačiū Dievui, kad atvažiavai.
Čia susirinko vieni nevykėliai nuobodos.
Užknisa, kad esam pačios gražiausios.
Žinau.
Iki.
- Gerai. - Norit pasiklausyti mano tinklalaidės?
- Žinoma. - Gerai. Jei tik norit.
Su jumis Keitė Fylds.
Kalbinu pokyčių lyderę...
Kodėl taip keistai kalbi?
Stiklo lubų pašalinimas...
- Šūdas, kaip garsiai. - Tai... Dieve.
...yra vienas iš „Supermamytės pramonės tinklo“...
Kas tas „Supermamytės pramonės tinklas“?
Tai mano įmonė.
Sveiki.
Bliamba... tas garsas čia nelabai įsirašo, nemanai?
Taip, truputį per garsiai.
Gerai, pažiūrėsim vėliau,
- kai jau galėsim susikaupti. - Gerai.
- Gerai, taip. - Gerai.
Negaliu patikėt, kad pasikvietei Dajaną.
Vietinės reikšmės nekilnojamojo turto agentę.
Bičiuli, tikrai nori į tą „Johnny 66“ retritą?
Tik klausiu. Gal verčiau papietaujam ir važiuojam namo?
Taip, tikrai. Tai mano darbas, Silvija.
Man reikia ten nuvažiuoti. Jėzau.
Bičiuli, kodėl taip save kankini?
Lengvai susirastum kitą darbą.
Arba galėtum pradėti savo verslą.
Džena teisi.
Šimtą metų kalbu apie savo baro atidarymą, bet taip ir neatidariau,
- vadinasi, niekada neatidarysiu, bliamba. - Patikėk, Džena ne tai norėjo pasakyti.
Ji taip pasakė tik todėl, kad labai ją įskaudinai
pabėgęs nuo altoriaus.
Griežtai tu čia, Sil.
Džena yra verslininkė, supranti? Ji geriau žino.
Ką aš galiu padaryti? Atidaryti šūdiną bariuką?
- O kaip „Laimės alus“? - Kai išėjau, jiems ėmė geriau sektis.
Taip, bet tik dėl tavo alaus.
Aš važiuoju į retritą. Aišku? Galime apie tai nebekalbėti?
Aš važiuoju į retritą.
Patikėk, Džena tikrai nenori tavęs matyti nei dabar, nei apskritai kada nors.
Mes dirbome kartu prieš pradėdami susitikinėti,
dirbsime ir toliau.
Gali jam leist išgyventi išsiskyrimą taip,
- kaip jis nori? - Būtent.
Elkis taip, kaip tau sako nuojauta.
Tai pirmasis žingsnis iš trijų „Supermamytės“ išgyvenimo procese.
Geras. O kokie kiti du žingsniai?
Klausyk savo širdies ir elkis, kaip tau atrodo geriausia.
Įdomiai panašūs žingsniai,
bet vis viena manau, kad retritas nieko gero neduos.
Sako žmogus, kuris niekada nebuvo išsiskyręs.
Taip, būtent. Taip.
Keite, ką tu darei po skyrybų?
Klausyk, laikas po skyrybų yra sudėtingas laikotarpis, ar ne?
Tikra tiesa. Jausmai keičiasi
kiekvieną sekundę.
Žinai, ką? Persėsiu pas tave, kad pasikalbėtume.
- Gerai. Taip. - Palauk. Minutėlę.
Mes greitkelyje. Tai pavojinga.
- Turiu daug ką pasakyti šia tema. - Puiku.
Žinau, kad tu nutraukei santykius,
bet tai nereiškia, kad negali blogai jaustis.
Ne. Man visąlaik liūdna. Nuoširdžiai sakau.
Žmonės, pagaunu tik jūsų pokalbio nuotrupas.
Galit garsiau?
Bet tai praeis. Reikia tik truputį pakentėti.
- Tiesiog pajusiu, kad tai jau praėjo? - Žinoma.
Na, jei atvirai, man buvo labai blogai, kai Dynas mane metė.
- Dynas? - Taip.
Tas iš a cappella grupės?
Taip.
Pirmame koledžo kurse?
Ne. Dynas nėra tavo leidimas į išsiskyrusiųjų klubą.
- Nepyk. - Ne, puikus bandymas.
Susitikinėjau su juo priešpaskutiniame, ne pirmame kurse.
Ką?
Susitikinėjau su juo priešpaskutiniame, ne pirmame kurse.
Tai viskas dar labai šviežia.
Dynas. Senstelėjęs.
Senstelėjęs? Taip. Nebe toks, kaip a cappella laikais.
Bet jis dirba „Google“ Žmogiškųjų išteklių skyriuje.
Įdomu.
- Galėjai būt tu. - Galėjau būt aš.
- Ponia Gūgl. - Ponia Gūgl ŽI.
Ponia Gūgl ŽI.
Ką tik nugirdau šūdiniausią naujieną.
Kad važiuoji į kompanijos, kurią turėtum mesti, retritą?
Ne.
- Kad Redas traukiasi iš verslo. - Kas tas Redas?
Redas, „Redo vilkų smuklės“ savininkas,
kaip tik joje mes ir sėdim.
- Mus tai turėtų jaudinti? - Taip.
Redas yra legenda aludarių pasaulyje.
Na, vieta čia ne pati geriausia. Truputį niūroka.
Ne todėl. Dabar viso pasaulio aludariai kenčia.
Suprantat, 21–34 metų žmonės ėmė vartoti mažiau alkoholio.
- Ir tai labai liūdina. - Mažesnis alkoholio vartojimas?
- Žinoma. - Taip.
Šiaip jau alkoholis – nieko gero.
Bet nėra taip, kad jie keičia alkoholį kuo nors sveikesniu ar geresniu.
Jie tiesiog visą laiką leidžia savo telefonuose. Čia ir visa bėda.
Bet turbūt tai vis vena sveikiau už alų.
Nuoboda.
Apie tai, kas nutiko vakar. Kaip Čarlis?
Apie ką tu?
Na, tipo, buvo įdomus vakaras.
Kas nutiko?
Tu pasakysi ar aš?
Tai gali nuskambėti daug blogiau, nei buvo iš tikrųjų.
Man būtų labai įdomu išgirsti tavo nuomonę.
Čarlis išėjo pavakaroti su šiuo biču,
viskas baigėsi tuo, kad jie išgėrė, linksminosi
ir kažkaip atsidūrė prie „Jeopardy!“ viršininko namų.
- Vaikų žaidimas. - Pala. Ką?
Tu teisingai išgirdai.
Mes įsilaužėm į sumautus „Jeopardy!“ viršininko namus,
nes Čarlis norėjo jį įkalbėti netransliuoti tos dalies su juo.
- Tai buvo beprotystė, bliamba. - Ką?
Ne.
- Ne beprotystė. Vaikų žaidimas. - Taip. Beprotystė.
- Vaikų žaidimas? - Kodėl vis tai kartoji?
Žmonės dar ne tokių kvailysčių iškrečia.
- Kas? - Maiklas Džeksonas.
- Maiklas Džeksonas? - Tęsk.
Vos neišmetė sūnaus per balkoną.
Puikus to, kas normalu ar nenormalu, pavyzdys. Maiklas Džeksonas.
- Atsiprašau. Čarliui viskas gerai? - Žinoma. Tiesiog puikiai.
Tik teks kurį laiką pavaikščioti su ortopediniu batu.
- Ne. Norėjau paklaust, kaip jis jaučiasi. - Negerai. Visai negerai.
- Net labai negerai. - Ne. Jam viskas gerai.
- Jam niekada nėra buvę blogai. - Dieve, tau visai pasimaišė?
Jam iš tikrųjų kažkas negerai.
- Nieko panašaus. - Juokauji, bliamba?
Esu negerumų ekspertas, o jam iš tikrųjų kažkas negerai.
Šiandien jis išėjo į darbą, tad akivaizdu, kad jam viskas gerai.
- Tai buvo tik silpnumo akimirka. - Ne.
Turi pripažinti, kad tai kur kas daugiau nei silpnumo akimirka.
Ne. Aš nieko neturiu pripažinti, aišku?
Ne visi žmonės, tipo, yra susimovę.
Tarp kitko, gal tu čia, tipo,
primetinėji savo problemas?
Juokauji, bliamba? Aš primetinėju?
Tik bandau pasakyti, kad mano gyvenimas truputį skiriasi nuo jūsiškių.
- Ir ką tai turėtų reikšti? - Ką? Taip. Kuo skiriasi?
- Organizacine struktūra. - Organizacine struktūra?
- Kaip suprasti, bliamba? - Tiesiog aš...
Mano gyvenimas... Jis stabilus ir nuspėjamas,
na, aš gerai žinai, šalia ko pabusiu po penkerių metų...
Šūdą nieką tu žinai, mergyt.
- Nieko tu nežinai. - Žinot, aš nebuvau išsiskyrusi.
Nesu palikusi žmogaus prie altoriaus.
Dieve.
Gal juokauji? Manai, kad esi už mus geresnė, bliamba.
Tavo žodžiai, ne mano.
Esi lygiai tokia pat susimovusi, kaip ir mes!
- Teisingai! - Ne, visai ne. Ne.
Lygini savo vyrą su Maiklu Džeksonu.
- Jau negerai. Raudona vėliavėlė. - Taip! Bent girdi, ką sakai?
Be to, esam du įdomiausi žmonės tavo gyvenime.
Taip, būtent. Ir negražu mus smerkti.
Kaip ir negražu ateiti į sumautą Redo smuklę,
kur už baro stovi bedantis žmogus, ir užsisakyti į salotas suvyniotą mėsainį.
Manai, esi per gera, kad valgytum bandelę.
- Aš taip negalvoju. Ne. - Taip, galvoji. Galvoji.
- Tikrai galvoji. Taip. - Ne. Kuo čia dėta gera ar bloga...
Manai, esi per gera, kad valgytum bandelę.
- Per gera. - Ne. Aš taip negalvoju! Aš...
Gerai.
Dabar patenkintas?
Labai normalu. Tikrai normalu.
Visiškai normalus elgesys.
...bus suderintas žodis „kompensacija“
ir tai, ar patariamųjų komitetų nariai sutiktų
su kadencijos išdėstymu dalimis,
nes gali būti taikomi atitikties reikalavimai. Todėl reikėtų sušaukti...
Man reikia į tualetą.
Labai juokinga. Gal jau užteks?
Sakiau, gal jau užteks?
Šito jau per daug, žmogau.
Rimtai.
Rimtai? Nenutilsi?
Žmogau. Viskas gerai?
Čia tu švilpavai?
Ne, aš šikau.
Norėčiau baigti, gerai?
Pastebėjau, kad ūgtelėjo namų savininkų skaičius.
- Žmonės... - Semai, po galais!
Labai jau chaotiška tinklalaidė.
Kur spragėsiai?
Ką tik suvalgei.
Tie spragėsiai – tik paskanintas oras.
Noriu ką nors daryti su savo burna.
Štai ką ji pasakė.
Paieškok bagažinėje.
Gerai. Atsiprašau. Galime tęsti, Dajana.
Tuojau sutvarkysiu. Gerai.
Turėtum pasikviesti auklę, kai įrašinėji.
Kas per šūdas?
Ko knisiesi po mano daiktus?
- Ką tu darai? - Tai mano pingvinas!
Kaip drįsti knaisiotis po mano daiktus?
- Vėl pingvinai? - Taip, aš jį vežuosi... Tai...
Tai milžiniškas pingvinas, aišku? Patenkinta, bliamba?
- Susitaikymo dovana. - Tu...
- Tu išprotėjai, Vilai. - Neišprotėjau.
Tu tai supranti, kodėl taip elgiuosi.
- Vadovaujuosi nuojauta. Taip! - Ne! Tavo nuojauta klysta.
- Visai ne! Apie ką tu... - Šito tikrai per daug!
Kodėl per daug?
- Tu išprotėjai. - Dovanoti dovaną yra išprotėjimas?
Klausyk, man negerai. Jaučiuosi kaltas.
Nenoriu, kad ji manęs nekęstų, aišku?
Tokie tavo jausmai yra dori, suprantami, natūralūs
ir tinkami, bet tik šioje mašinoje.
Bet negali atšaukti vestuves ir atsiprašydamas
padovanoti milžinišką pingviną. Negali ir viskas.
Galėčiau ginčytis.
Kodėl atšaukęs vestuves su kuo nors, negali tam kam nors ką nors padovanoti?
- Pavyzdžiui, milžinišką pingviną? - Ne!
- Šito jai negali dovanoti. - Pabandykit mane sustabdyti, bliamba.
Mes tau neleisim. Keite, mesk jį pro langą.
- Ne! - Langas užrakintas.
Nemesk pro langą mano sumauto pingvino.
- Sumokėjau už jį 400 dol., bliamba. - Ne. Atrakink langą.
- Tai tavo paties labui. - Atrakink.
Ne! Tik neatrakink durų.
- Bandau. Atsiprašau. Bandau. - Ne. Mes tau neleisim...
- Duok jį man. - Sil, imk. Sil!
- Tu jo negausi! Ne! - Tai mano pingvinas. Mano!
Imk!
Jėzau, bliamba!
Ne!
Bet juk galima ja važiuoti?
Tik ne su tokiu priekiniu stiklu. Tai labai ypatingas stiklas.
Na, galite jį pakeisti?
Užtruks 48 val., nes reikia padaryti spec. užsakymą.
Ką? Keturiasdešimt aštuonias valandas? Liaukitės.
Tai kainuos jums 4 000 dol., neskaitant darbo.
- Aišku. - Tai ne mano kaltė. Tavo žiniai.
Draudimas neatlygina tokiems priekiniams stiklams padarytos žalos,
bet mes priimam grynuosius.
Galit apsistoti „Red Roof Inn“, kuris yra anapus gatvės.
Viešbučio savininkas yra mano brolis. Jis nenuplėš daug pinigų.
Taip, mes gal nuvažiuosim į kitą autoservisą.
Mielai leisčiau, bet važiuoti su tokia įdauža draudžia įstatymai.
Manau, mūsų nesustabdys, kol nuvažiuosim iki kito autoserviso.
Jie galvoja, kad gali važiuoti su tokia priekinio stiklo įdauža.
Na, mes negalim to leisti.
Tai nesaugu ir neteisėta.
Taip, kaip jau sakiau,
anapus gatvės – mano brolio viešbutis „Red Roof Inn“.
Toje pačioje gatvėje yra užkandinė, kuri priklauso mano seseriai.
Raktelius pasiliksiu.
Gerai. Na, mums reikia šnektelėti, bet ačiū jums, žmonės.
- Taip, ačiū. - Ačiū.
- Ką darom? - Na, paskambinsiu Čarliui.
- Jis žinos, ką daryti. - Taip, gerai.
- Sveika, brangioji. - Sveikas.
- Kaip kelionė? - Na. Keista, kad paklausei.
Iškilo viena problemėlė.
Taip, kurgi ne.
Kas atsitiko? Darbe viskas gerai?
- Aš ne darbe. Grįžau namo. - Ne. Kas nors atsitiko mamai?
Ne. Ko vis klausinėji apie mano mamą? Jai viskas gerai.
Ką dabar darai?
Guliu ant sofos.
Spoksau į lubas.
Manau, kad nebuvau pasiruošęs.
Buvai teisi.
Gal man tikrai reikėtų pas psichoterapeutą.
Norėjai ko nors?
Nieko. Ne, nieko.
Viskas gerai. Aš...
Iki greito.
Greitai grįšiu. Gerai. Iki.
- Gerai, ką Čarlis pasakė? - Taip. Tai ką darom?
- Negalėjau jam pasakyti. Aš... - Ką?
Manau...
Manau, jam nervinis sukrėtimas.
Jis pasakė, kad šiandien išėjo iš darbo, nes... dar tam, cituoju, „nepasiruošęs“.
Ne. Prasti popieriai.
Na, aš...
Man baisu tai pripažinti, nes visad tikiuosi, suprantat,
kad jis viskuo pasirūpins.
Jis mano užnugaris, suprantat?
Nes man jo reikia.
Todėl negaliu jam užkrauti tos nesąmonės su mašina.
Bet man reikia... jo užnugario.
Ir... kad jis tuo pasirūpintų.
Dieve. Na štai.
Štai kur atsidūrėm. Miestelyje,
kurį valdo tas automechanikas su savo broliu ir seseria.
- Dabar negalėsim iš čia išvažiuoti. - Na, netiesa.
Taip.
Na, aš tai galiu išvažiuoti.
Už septynių minučių kelio nuo čia yra pavėžėtojas. Kas galėjo pagalvoti?
Klausyk, visose šeimose
užnugariu būna tai vyras, tai žmona,
dabar tavo eilė būti užnugariu. Ir tiek.
Aš nemoku būti užnugariu. Negaliu būti užnugariu.
Gali būti užnugariu, aišku, kad gali.
Tiesiog paklausk savęs, ką tokiu atveju darytų Čarlis?
Gal susiplaktų baltyminį kokteilį?
Gerai.
- Ką ji daro? - Nežinau.
Sveiki, grąžinkit man mašiną.
Gerai.
Jei trūksta pinigų, eikit į lombardą.
Jis priklauso mano patėviui.
Ne. Aš jums nieko nemokėsiu.
Aš tik noriu... tik pasiimti...
Tik noriu... ir reikalauju, kad pasiimtumėt mano mašiną.
Galim pasiimti... Atsiimti...
Nebent jūs sukčiaujat.
Ką čia pasakei? Neišgirdau nė vieno žodžio.
Mes tik norim tau padėti, ponia.
- Aš tik... Grąžinkit man mašiną. - Negaliu.
- Grąžinkit mašiną. - Kaip sakiau,
negaliu tau leisti vairuoti su tokia įdauža.
Regis, įdaužos nebeliko.
- Stiklo lubos pašalintos. - Važiuojam.
- Nuostabu. - Kietai tu čia!
- Tu išprotėjusi, bliamba. - Čia buvo geras.
- Taip. - Tu tikras užnugaris.
- Nuostabu! - Tai šūdas. Negalim lipti į vidų.
- Labai daug šukių. - Visur stiklas.
- Nesaugu. - Galime susižeisti.
Gal galit paskolinti siurblį?
Kas nori išgerti?
Ką aš darau?
Kas?
Ši kelionė, na...
Negaliu važiuot į retritą, kuriame bus Džena.
- Tai beprotystė, bliamba. - Taip.
Taip.
Turiu galutinai nutraukti santykius.
Sveiki, čia Vilas Zysmanas,
noriu pateikti oficialų savo atsistatydinimą.
Teisingai. Išeinu, bliamba.
Na, kur man rasti tą formą P45?
Puiku. Taip, gerai. Ne, aš tik... Taip, minutėlę.
Lėčiau, aš įjungsiu garsiakalbį. Minutėlę.
- Tuojau... Taip. - Reikia rašiklio?
- Nereikia. Gerai, įjungiau. - Gerai.
Užsirašysiu viską telefone. Sakykit.
- Parašyk žinutę Keitei. Taip. - Išsiųsiu e. paštu.
Atsiprašau, kuri nors įrašykit garso žinutę.
Savo užrašinėje.
Gerai. Bet galėtum išsiųsti žinutę...
- Jei išsiųstum ją... - Pagūglinsiu ŽI svetainėje ir...
- Ne, nedaryk to. - Ką?
Įrašysiu į balso atmintinę.
- Aš įrašysiu į balso atmintinę. - Taip.
- Tada įrašysiu tave. - Taip.
- Sakykit. - Gerai.
- Štai ir jis. Sveikutis. - Gerai, jis sutiko?
Taip. Ir dar kainą nuleido.
- Nuostabu. - Negali būti!
Ką ruošiesi daryti su Redo alaus virimo įranga?
Dar nežinau. Vėliau pagalvosiu, bet ji turi savyje magijos.
- Geros energijos. Taip. - Tikrai?
- Taip, tikrai. Tikrai. - Tikrai taip.
O ką Redas ruošiasi daryti?
Sakė, kad pradės gaminti ir pardavinėti metamfetaminą.
Ne, rimtai, ką jis iš tikrųjų darys?
Gamins ir pardavinės metamfetaminą.
- Geras. Kaip gūdžioje provincijoje. - Taip.
Ten žmonės irgi nori kvaišintis.
- Nelabai kuo daugiau ir užsiimsi. - Ne. Kodėl?
Taigi, ta įranga tilps į mano mašiną ar...
Ne. Teks išsinuomoti sunkvežimį ar ką nors panašaus.
Galiu likti ir tau padėti.
- Semo šiąnakt nebus namuose. - Puiku, taip. Gerai. Taip.
Ir aš galiu. Tik pasakysiu Čarliui, kad šiek tiek vėluosiu.
- Nuostabu. - Tiek to. Mudu su Keite susidorosim.
Tu važiuok pas Čarlį. Tai daug svarbiau.
Esi tikras? Nenoriu palikti jūsų vienų dykumoje.
- Ne, viskas bus gerai. Taip. - Taip, rimtai.
Važiuok namo pas Čarlį.
- Gerai. Taip. - Gerai. Puiku. Gerai.
- Gerai. - Pirmyn.
Matytum, kiek alaus aš išgeriu.
- Vienu prisėdimu. - Žmogau. Įdomu.
- Jiems teks išpilti visą alų. - Atsuku čiaupą,
praduriu šone skylutę.
Išvertė Laima Banionienė