Začíná další kolo Jeopardy!
Zde vidíte kategorie.
Jako první tu máme „Báječný Disneyho svět“,
dále „Promarněné životy“, „Smrtelnost“,
„Charlie Greeves“, „Lítost“ a nakonec „Není cesty zpět“.
Morrisi, prosím.
Vezmu si „Smrtelnost“ za 400.
„Když si ho užíváte, ubíhá rychleji.“
- Co je čas? - Správně. Jste ve hře, Morrisi.
Vezmu si „Promarněné životy“ za 200.
„Tento partner z Boosalis & Addington zemřel ve spánku.“
- Andreo. - Kdo byl Charlieho předchůdce?
Správně. Charlie, zavřete ústa prosím.
Charlie, i vaše sny jsou stereotypní.
ČISTĚ PLATONICKY
- Chceš pomoct? - Dobrý, už to mám.
A je to dobrý nápad?
Určitě. Do práce se vrátit chci.
- Potřebuju rutinu, chápeš? - Samozřejmě.
Akorát ses zrovna prostě objevil
- u domu někoho z Jeopardy!... - Ed Little.
...u domu Eda Littla takovým způsobem,
že by si to někdo mohl vyložit jako výhrůžku.
Možná jen potřebuješ chvilku na uklidnění nebo...
si s někým promluvit nebo...
Co? Promluvit? Myslíš terapii?
Jo.
Tys u terapeuta taky nebyla, tak proč já?
Protože jsi... však víš.
K někomu ses vloupal.
Zlato, jsem v pořádku. Přísahám.
Je to, jako když se narodila Frances
a tobě se zbláznily poporodní hormony, ale oklepala ses.
Zas tak jednoduchý to nebylo a ten neurčitej pocit zmaru mívám doteď.
Ale chápu tě.
Mně nic není, tak co kdybychom na to prostě zapomněli?
Na co?
- Tak se mi to líbí. - Dobře.
- Užij si odvoz Frances. - Jo.
Čau, můžu si večer půjčit auto?
- Vrátím ho zítra odpoledne. - Ne.
Musím do La Quinty na firemní retreat Johnnyho 66.
- Bude tam i Jenna? - Samozřejmě.
- Je ředitelka. - A přesto tam chceš jet?
Je jedno, co chci.
Měl bych tam být, tak budu. Půjčíš mi auto?
Charlie jedním pojede do práce a já vyrážím do Palm Desert,
na debatní turnaj s Frances. Auta došly.
To je u La Quinty. Vyhodíte mě tam.
Asi tě svézt můžeme, ale už odjíždíme a řídí Frances.
- Je to risk. - V pohodě.
- Bereš s sebou mrtvolu? - Ne. To jsou věci do práce.
- Dáme oběd v Pioneertownu? - Proč ne?
A vezmeme zázvorovou limču, mám...
- Vypadni, než si to rozmyslím. - Počkám v autě.
Ahoj.
Cože? Ty jo, jsi v pohodě?
Dítě. Můj ex bude mít mimino?
Já to nechápu. Andy bude mít dítě?
Ne! Můj opravdovej exmanžel, Joe. Ten první.
A to vadí?
Když ho má se svojí novější, mladší ženou, tak jo.
Bude dva roky přebalovat a postávat před školkou jako podezřelej starší táta.
Joe si to užije celý znova a Naomi má jeho vylepšenou verzi!
Měli by ti zaplatit za jeho výcvik.
Však dostáváš alimenty, ne?
Já vlastně nevím, jak to funguje.
Katie, kdy ti došlo, že se rozvedete?
Když jsem pochopila, že to je přerostlý dítě, který nedospěje.
Z tohohle se nikdy nevzpamatuju.
Neukončila jsi ten vztah ty?
- Vypadni! - Padej! Mlč!
- Jen říkám... - Vystup si!
- Jen říkám... - Zmlkni!
- O to nejde! - Nesouvisí to.
No dobře. O to nejde.
On už může chodit leda s mladšíma,
protože kdokoli v našem věku by poznal, že to není dobrá partie.
Někdo mladší. To je pohroma.
Už mlč, jo? Nepomáháš.
- Netýká se tě to. - Fajn. Už pomáhat nechci.
Tak jo, holčičko.
- Hodně štěstí v turnaji. - Díky.
- Mám tě ráda. - Taky.
- Ahoj, Gemmo. - Dobrý den.
Díkybohu, žes přijela. Je to tady samej trapnej nerd.
- Nebaví mě, že jsme vždycky nejvíc sexy. - Přesně.
- Čau. - Čau.
- Tak. - Chcete slyšet můj podcast?
- Jasně. - Dobře. Jenom jestli chceš.
Tady Katie Fieldsová. Vítejte u rozhovorů s hybateli změn...
Proč mluvíš takhle?
V pořadu Rozbít skleněný strop...
- To bylo nahlas. - Bože.
...součástí Boss Mama Industries Network...
Boss Mama Industries Network?
To je moje firma.
Dobrý den.
- Sakra, máš to blbě namixovaný. - Je to trochu nahlas.
- Počkám s tím, až se budeme soustředit. - Jo.
- Bezva. - Fajn.
Překvapilo mě, žes sehnala Diane.
Jo, místní makléřku. Páni.
Kamaráde, fakt na ten retreat chceš?
Co zajet na oběd a pak domů?
Jo, chci. Je to moje práce, Sylvie. Jet tam musím. Ježíši.
Proč se takhle trýzníš?
Vím o plno jiných místech, kde by tě vzali.
Nebo rozjeď něco svýho.
Jenna měla pravdu. O vlastním baru mluvím už roky, a nic.
- Nic nebude. - Věř mi, že to nemyslela vážně.
Řekla to, protože jí ublížilo, žes ji nechal u oltáře.
Pustila ses do něj.
Jenna je byznysmenka. Rozumí tomu. Co mám dělat? Otevřít si ubohej bar?
- Co Lucky Penny? - Beze mě se jim daří líp.
Díky tvýmu pivu.
Prostě tam půjdu, jasný? Už to neřeš.
- Na retreat půjdu. - Jenna tě nebude chtít vidět. Už nikdy.
Pracovali jsme spolu i předtím, takže to půjde i po rozchodu.
- Ať se s tím Will vyrovná, jak potřebuje. - Jo.
Dej na svůj instinkt. To je první ze tří kroků metody Boss Mama.
Aha, co ty další dva kroky?
Následuj svoje srdce a dělej, co chceš.
Zajímavě podobné kroky,
ale jít na ten retreat je prostě kontraproduktivní.
- Říká ta, co rozvod nezažila. - Přesně.
- Katie, cos po rozvodu dělala ty? - Období po rozvodu a rozchodu je divný.
Jo. Nikdy nevím, jak se za vteřinu budu cítit.
Víš co? Jdu dozadu, ať to můžeme probrat.
- Bezva. - Počkej.
Hej, jedu po dálnici. To je nebezpečný!
- Mám k tomu hodně co říct. - Fajn.
Vím, žes to ukončil ty, ale přesto máš právo cítit se nanic.
Jsem pořád strašně smutnej.
Slyším každý druhý slovo, můžete mluvit víc nahlas?
Ono to přejde. Musíš si to odžít.
- Furt čekám, kdy to skončí. - Jasně.
Když se se mnou rozešel Dean, bylo mi mizerně.
- Dean? - Jo.
Ten z vokální skupiny?
Jo.
V prváku na vejšce?
Ne. Dean tě do klubu rozvedených nedostane.
- Promiň. - Dobrej pokus.
Ve třeťáku, ne v prváku.
- Co? - Co?
Chodila jsem s ním ve třeťáku.
Takže nedávno.
Dean. Zestárl.
Jo. Už to není, co to bývalo ve sboru.
Ale dělá v HR oddělení Googlu.
Hezký.
- Mohlas to být ty. Paní Googlová. - HR Googlová.
HR Googlová.
Mám neuvěřitelnou novinu.
Jedeš na retreat s firmou, kde máš skončit?
- Ne. Ha ha. Red ukončuje činnost. - Red?
Red, majitel Red Wolf Tavern, podniku, kde právě teď sedíme.
- A to nás má zajímat? - Jo.
Red je pivovarnická legenda.
No, ta lokalita je nic moc. Je to tu ponurý.
O to nejde. Všechny pivovary teď mají problémy.
Spotřeba alkoholu 21- až 34letých prudce klesla.
- Je to deprimující. - Že se míň opíjejí?
- No jasně. - Jo.
- Alkohol má na depresi přímý vliv. - Nenahrazujou to ničím dobrým a zdravým.
Jenom tráví víc času online. To je blbý.
Pořád zdravější než pít pivo.
- Ty šprte. - Šprte.
Ohledně včerejška... Je Charlie v pohodě?
Co tím myslíš?
Měli jsme takovej zajímavej večer.
Co se stalo?
Řekneš jí to ty, nebo já?
- Vyzní to mnohem hůř. - Rád si poslechnu tvůj pohled na věc.
Charlie si vyrazil s tímhle expertem a nakonec se asi opili, pokecali
a proběhli domem nějakýho manažera z Jeopardy!
- Prostě kluci. - Moment, cože?
Slyšelas dobře. Vloupali jsme se do domu manažera z Jeopardy!
Charlie nechce, aby odvysílali jeho díl.
- Úplná šílenost. - Cože?
Ne.
- Žádná šílenost. Prostě kluci. - Jo. Šílenost.
- Prostě kluci? - Proč to furt říkáš?
Lidi dělají mnohem šílenější věci.
- Kdo? - Michael Jackson.
- Jackson? - Ano?
Držel dítě z balkonu.
Krásný příklad něčeho normálního. Michael Jackson.
- Je Charlie v pohodě? - Je na tom skvěle.
Chvilku bude nosit ortézu.
- Ale je v pořádku i jinak? - Vůbec.
- Vůbec není v pořádku. - Má se výborně.
- Jako vždycky. - Bože, jsi normální?
Očividně si něčím prochází.
- Ale ne. - Děláš si ze mě prdel?
Na nepohodu jsem expert a ten člověk v pohodě není.
No bueno.
Dneska už šel do práce, takže se zřejmě cítí dobře.
- Přešlo to. - Ne.
Smiř se s tím, že tohle jen tak nepřejde.
Ne, s ničím se smiřovat nemusím.
Každej není pošahanej.
A není možný, že si do něj promítáš vlastní problémy?
Střílíš si ze mě? Já si něco promítám?
Můj život je prostě trochu jinej než ten váš.
- Co to má znamenat? - Co? Jak to?
- Jen organizačně. - Organizačně?
- To je jako co? - Prostě...
Můj život je vyrovnanej a předvídatelnej.
Vím, vedle koho se za pět let budu probouzet...
- Nevíš ani hovno, holka. Nic. - Nikdy jsem se nerozvedla.
- Nenechávám lidi stát u oltáře. - Proboha.
Děláš si srandu? Myslíš si, že jsi lepší než my.
Tos řekl ty.
Jsi šáhlá jako my.
- Jo! - Ne, to právě nejsem.
Přirovnáváš svýho muže k Jacksonovi.
- To není dobrý. Bacha. - Posloucháš se?
A my dva jsme nejzajímavější lidi v tvým životě.
Přesně, takže nás nesuď.
A nechoď do podniků, jako je Redův Tavern s bezzubým barmanem, na burger v salátu.
Na bulky jsi moc dobrá.
- To si nemyslím. - Ale myslíš.
- Očividně jo. - Nejde o to, kdo je dobrej a špatnej...
Na bulky jsi moc dobrá.
- Přesně. - To není pravda! Já...
Dobře.
Spokojenej?
To celý je naprosto normální.
Normální chování.
...slovo „kompenzace“ dokončeno
a bude docházet k obměnám části členů poradních výborů.
Bude zapotřebí zajistit soulad s právními předpisy. Příští zasedání...
Musím si odskočit.
Moc vtipný. Můžete toho nechat.
Říkám, ať toho necháte.
Hele, je to nemístný.
Vážně.
Jako fakt? Pokračujete?
Zdravím. Jste v pohodě?
Vy jste si pískal?
Ne, já kadil.
Půjdu to dodělat, jo?
Počet lidí s vlastním bydlením mírně narůstá.
- Lidi... - Same, kruci!
Chaotickej podcast.
- Kde jsou ty křupky? - Teď jsi je dojedla.
Je to ochucenej vzduch. Potřebuju něco do pusy.
„Řekla moje holka.“
Vzadu jsou další.
Pardon. Pokračujeme, Diane.
Jen to narovnám. Tak.
Sežeň si na dobu natáčení chůvu.
- Děláš si prdel? - Hej! Proč mi lezeš do věcí?
- Co s tím chceš dělat? - Můj tučňák! Jaks mohla?
- Zase ti tučňáci? - Jo, tučňák.
Mám obřího tučňáka. Spokojený? Na usmířenou.
- Jsi blázen. - Nejsem. Ty mě chápeš.
- Je to instinkt! - Jenže špatnej.
- Není! Co to... - To je moc!
Proč je to moc?
- Jsi mimo. - Protože jí chci dát dárek?
Je mi to blbý, mám výčitky. Nechci, aby mě nenáviděla!
To jsou ušlechtilý, pochopitelný a přirozený pocity
a tady se k nim přiznat můžeš.
Nemůžeš ale zrušit svatbu a pak jí dát plyšovýho tučňáka.
Já bych řekl opak. Když zrušíš svatbu, už tomu člověku nesmíš nic dát?
- Ani obřího tučňáka? - Ne!
- Nemůžeš. - Tak mi v tom zkuste zabránit.
Nedovolíme ti to. Katie, vyhoď ho.
- Ne! - Máš tam dětskou pojistku.
Nevyhazuj mi ho z okna.
- Stál mě 400 dolarů. - Odblokuj okna.
- Pro tvý dobro. - Okno.
Ne! Neotvírej ho.
- Snažím se. Promiň. - Nedovolíme ti...
- Dej ho sem. - Syl, na!
- Nedostaneš ho! - Můj tučňák. Je můj!
Vem si ho!
Prokrista!
To ne!
Ale jet s ním můžeme, ne?
S tímhle sklem ne. Je hodně speciální.
Můžete ho vyměnit?
- Dodali by nám ho za 48 hodin. - Cože, 48 hodin? Prosím vás.
A bude to stát 4 000 dolarů bez práce.
- Aha. - Já za to kdyžtak nemůžu.
Pojišťovny tyhle skla moc neproplácí, ale bereme hotovost.
Naproti je hotel. Patří bráchovi. Udělá vám dobrou nabídku.
My s tím zajedeme ještě do jiného servisu.
S tou prasklinou vám to podle zákona nemůžu dovolit.
Cestou do nejbližšího servisu nás nechytí.
Oni si myslí, že s tímhle sklem můžou na silnici.
To vám nemůžeme dovolit.
Je to nebezpečný a nelegální.
Jo, jak říkám, bráchův hotel je naproti přes ulici.
V komplexu s fastfoodem mojí ségry. Klíčky vám pohlídám.
Dobře. My to probereme, ale díky.
- Jo, děkujeme. - Díky.
- Co teď? - Zavolám Charliemu.
- On to vyřeší. - Super.
- Ahoj. - Ahoj.
- Co váš roadtrip? - No, to je náhoda, že se ptáš.
Máme tady menší problém.
Jo, to mi povídej.
Co se děje? V práci dobrý?
- Nejsem v práci, šel jsem domů. - Ne, stalo se něco tvojí mámě?
Ne, proč se na ni pořád ptáš? Máma je v pohodě.
A co teď děláš?
Ležím na gauči.
Zírám na strop.
Asi jsem připravenej nebyl.
Máš pravdu.
Možná tu terapii potřebuju.
- Kvůli čemu vlastně voláš? - Ále, kvůli ničemu.
Všechno je v pořádku.
Brzo se uvidíme.
Budu brzo doma. Tak ahoj.
- Tak co říkal? - Jo, co máme dělat?
- Nemohla jsem mu to říct. - Cože?
Myslím, že se asi fakt nervově zhroutil.
Řekl mi, že musel odejít z práce, protože, cituju, „není připravenej“.
Ale ne, to je zlý.
Ale já...
Je děsivý si to přiznat, protože na něj spolíhám,
že se o všechno postará.
Vždycky mi byl oporou, protože to nejspíš potřebuju.
Takže mu o tom autě říct nemůžu.
Zároveň potřebuju, aby mi byl oporou a vyřešil to.
Bože. Takhle to teď bude.
Náš život. Budeme žít ve městě, co patří rodině toho mechanika.
- Už nikdy neodjedeme. - Tak to není.
Jo.
Já teda odjedu. Sedm minut odtud je Uber, představte si.
V každým vztahu se lidi musí střídat a být jeden druhýmu oporou.
Teď jsi na řadě ty. To je celý.
- Já nevím jak. Já mu oporou být nemůžu. - Ale určitě můžeš.
Jen se zamysli, co by teď udělal Charlie.
Dal by si proteinový prášek.
Tak jo.
- Kam jde? - Nevím.
Chci to auto hned teď.
Jasně.
Jestli nemáte hotovost, zajděte do zastavárny.
Patří mýmu otčímovi.
Já nic platit nebudu. Chci si prostě vzít...
Chci svoje... a požaduju, abyste vzali moje auto.
Můžeme si vzít... dostat... Pokud to nemá být podvod.
Co prosím? Neslyšel jsem ani slovo.
Chceme vám pomoct.
- Vraťte mi auto. - Nemůžu.
- Já ho chci. - Jak říkám,
s tou prasklinou jet nemůžete.
Prasklina už tam není.
- Roztříštit skleněnej strop! - Jedeme.
- Super. - Bomba!
- Vám úplně hráblo. - To bylo úžasný.
- Jo. - Opora!
- Boží! - Sakra, tam nemůžeme.
- Tolik střepů. To by bolelo. - Všude sklo. To je nebezpečný.
Můžeme si půjčit vysavač?
Nechcete něco k pití?
Co blbnu?
Co?
Celá ta cesta přece...
Nemůžu s Jennou na firemní retreat.
- Je to šílenost. - Jo.
Jo.
Skoncuju s ní.
Zdravím, Will Zysman.
Chtěl bych oficiálně podat výpověď.
Jo, já kurva končím.
A kde ten formulář P45 seženu?
Skvěle. Jo. Ne, jen... Moment.
Zpomalte, zapnu hlasitý odposlech.
- Jen... Jo. - Chceš tužku?
Dobrý. Už vás slyším.
Píšu si na mobilu. Můžete.
- Pošli to Katie. - Napíšu to do mailu.
Nahrajte někdo hlasovou poznámku.
Já to udělám v poznámkách.
- Aha. Můžeš to poslat... - Najdu web HR oddělení a...
- To ne. - Co?
Nahraju si vás do poznámky.
- Já to udělám. - Jo.
- Pak nahraju tebe. - Jo.
- Mluvte. - Jo.
- Už jde. Čau. - Kývl na to?
Jo, a za skvělou cenu.
- Paráda. - Jako fakt?
Na co to vybavení pivovaru máš?
Zatím nevím, ale má to svý kouzlo.
- Dobrou energii. - Fakt?
- Jo, to rozhodně. - Jo.
A co bude dělat Red?
Říkal, že začne vařit a prodávat pervitin.
- Ne, fakt. - Bude vařit a prodávat pervitin.
- Hustý. Poušť volá. - Jo.
Sjet se v poušti.
- Není tu co dělat. - Proč ne?
A vejde se to všechno do mýho auta, nebo...
Ne, musí přijet stěhováci.
- Můžu ti pomoct. Dneska nemám Sama. - Bezva. Skvělý.
I já. Řeknu Charliemu, že se zdržím.
- Super. - Ne, s Katie to zvládneme.
- Vrať se za Charliem. To je důležitější. - Určitě? Nechci vás nechat v poušti.
- My to zvládneme. - Jo, fakt. Jeď domů za Charliem.
- Dobře. Jo. - Dobře. Bezva.
- Fajn. - Pojď.
- Uvidíš, kolik piva vypiju. Na posezení. - Už se těším.
- Chtějí se ho zbavit. - Poteče.
Narazím sud.
Překlad titulků: Kristina Himmerová