Tohle je směšný. Půjdeš za Jennou
- a řekneš jí to? - Nevím.
Ráno jsem si tím rozhodnutím byl jistej,
ale teďka tady začínám vyšilovat. Nevím, co dělat.
Je to správný? Ať mi vesmír dá znamení, že si můžu být jistej.
- Aha. Sedíme tady už 45 minut. - Já vím.
Nemluvě o těch třech a půl hodinách...
- Byl provoz. - ...než jsme sem dojeli.
Jestli nechceš, tak to otočíme.
Mám jiný věci na práci, takže...
Co máš na práci?
- Co? Mám toho dost. - Když zruším svatbu,
- jinou akci nemáš, ne? Nemáš nic. - Něco se objeví.
- Něco se objeví? - Jo.
V týhle ekonomice?
- Řešíš ekonomiku? - Musíš agresivně...
Musíš si za tím jít. Jako já. Miř na korporáty.
- Korporáty? - Jo.
Johnny 66 dělá obří firemní retreaty.
Dávají za ně majlant.
Loni objednali Barenaked Ladies.
- Ty jo! - Po koncertu
šli všichni do vody. Mohlas je tam shodit.
- Cože? - Jo. Bylo to ponižující.
Neměli na to kývnout. A kývli.
Já bych ani nevěděla, jak takovou zakázku sehnat.
Charlie dělá pro velkou právní firmu.
Předpokládám, že mívají velký akce, večírky.
- A tak. - Asi jo.
- Mívá výroční párty. - No vidíš.
- To je trapný. - To mám na mysli. Proč?
Nechci od muže milodary.
- O nic nejde. - Co se děje? O čem to mluvíme?
- Jdeš tam? - Oddaluju to.
- Nechci. - Vystup si. Prostě běž.
Musíš. Běž si s Jennou promluvit.
Tak já jdu.
ČISTĚ PLATONICKY
Tučňáčku.
- Už jsi zpátky. - Ahoj, zrovna jsem dojel.
- Hele... - Přijel jsi právě včas.
Za 15 minut hrajeme.
- To stihnu. - Hej!
- Co? - Hele, koho jsem potkal.
- Naši svatební organizátorku. - Sylvie!
- Co tady děláš? - Náhodou jsem jela kolem.
Aha, vy jste přijeli spolu?
- No... jo. - Jo.
- Spolu. - Jo.
- Měla jsem schůzku s prodejcem balonků. - Balonků. Jo.
Tak jsme jeli spolu. Kvůli balonkům.
- Jo. - Jo.
Ten s balonky počká, protože vy dva s námi dneska půjdete na golf.
Jo. Pěkně.
- Páni, no ne? Té se drž. - Podívejme se.
To byla šupa.
- Díky. - Jo.
- Kdo teď? - Já ne.
Já to nikdy nehrála. Proč tu jsem?
- Jak jsem se tu ocitla? - Jo.
Will se to taky teprve učí.
- Ne? - Jo. Já si ale zapomněl rukavici i boty.
- Půjč si mou. - Jo.
- Tumáš. - Běž, tučňáčku.
- Táta se nedá odbýt. - Sundal ji.
- Musíš. - Pětka železo.
- Musím. Neodmítnu. - Míček.
- Super. Dík. - A je to.
- To dáš. - Jo.
To dáš, hochu. Určitě.
- Paráda. - Tak jo.
Pozor.
- To dáš. - Šup.
- Jo. - Skvělý.
Kurva.
Do prdele. Kurva.
Sakra, já ho...
- Kurva. Do prdele. - Propánajána. Zavolejte sanitku!
- Sanitku! - Bože.
- Sakra. Bože. - Pomoc!
- Proboha. - Pomoc!
- Rychleji! Prosím tě jeď! - Jedu!
- Bože! - To nic. Budete v pořádku.
Tolik krve se jen tak nevidí.
Pokud nejsi řezník, že?
Jo.
Nebo upír.
Promiň, chci to odlehčit.
Mrzí mě, že jsem zvracela. Ještě jsem to zhoršila.
- To jo. - Promiň.
Jak jsem to mohl udělat? Snad bude v pořádku.
Haló, paní doktorko.
Ano?
Nevíte prosím něco nového o Hanku Lewisovi?
Dobrá zpráva je, že je stabilní a pomalu přichází k sobě.
Bože.
Díkybohu. Super. Skvělá zpráva.
A jak je na tom momentálně jeho oční bulva?
Utrpěl totální rupturu oka.
Aha.
Takže prasklo, ale bude v pořádku?
Ne, oko mu explodovalo.
- Tím „explodovalo“ myslíte... - Přestalo existovat.
A tím chcete říct...
Už tam není.
To je zlé. To zní zle.
Super. Děkuju.
- Wille. - Ahoj.
Můžeš na chvilku? Táta tě chce vidět.
- Samozřejmě, jo. - Dobře.
Co mám dělat? Zdrháme?
Já tam nemůžu. Připravil jsem ho o oko.
- Oko za oko. - Musíš tam jít.
Dlužím mu oko. Nemůžu.
Nic nefoť. Prosím, hlavně nic nefoť.
Proč bych si tohle jako chtěl fotit? Ježíšikriste.
Na to myslím celou dobu.
- Nechápu. - Wille.
Zrovna mě teď asi vidět nechcete.
Ani se mnou být. Ale chci říct, že mě to moc mrzí.
Nebylo to naschvál. Nejde slovy vyjádřit, jaká je to katastrofa,
ale byla to nehoda a doufám,
- že mi dokážete odpustit. - Wille.
Je to v pořádku.
Sice jsem přišel o oko, ale získal jsem syna.
Jsme jedna rodina.
- Jsme rodina. - Jsme jedna rodina.
Jsme jedna rodina.
- Pojďte. - Tak.
- Krása. - No jo.
Jo.
Tati, už musíš na rentgen.
Bezva. Hned jsem zpátky.
- Tak jo. Sem. - Jo.
Bože.
Byl to brutál.
Mnohem horší, než jsem čekal.
Nemůžu se s Jennou rozejít.
Uvíznul jsem v tom vztahu navždy. Nejde to.
Kamaráde, vím, že ta situace je příšerná
- a dneska se to možná nehodí, ale... - Myslíš?
Dneska ne? Nemám jí to říct hned teď?
Teď se to nehodí?
Ta strašná nehoda váš vztah nijak nezmění.
- Bohužel je to tak. - Bože. Je mi jejího táty tak líto.
Nemá oko.
Nic tam nemá. Asi mu tam nacpali gázu nebo co.
Ani nevím.
Nemůžu tomu vůbec uvěřit.
Bože, mám výčitky.
Zajdu se Jenny zeptat, jestli nemá hlad.
Kdo viděl to, co ona, už nikdy jíst nebude.
Já vím. Je to nechutný.
Nemusíš to furt připomínat. Nepomáhá to.
Já už hlad nikdy mít nebudu.
- Ahoj. - Ahoj.
Moc mě to mrzí. Já...
Nikdy si to neodpustím.
Tvůj táta ke mně byl vždycky milej a vstřícnej.
A já prostě...
Měl jsem dál chodit na lekce. Já myslel, že to umím, ale asi holt ne.
Ne, to nevadí.
Nikdo za to nemohl.
Jsem fakt rád, že to bereš takhle.
Můžeš mě jenom obejmout?
Jo. Samozřejmě. Jo.
To bylo příjemné.
Fakt?
Kolorektální tým na 311. Modrý kód.
- Ahoj. - Ahoj, zlato.
Jak je na tom Jennin táta?
Čekáme na výsledky z rentgenu a snad bude v pořádku.
Poslyš, říkala jsem si...
Mám teď prostor, když se Willova svatba ruší.
Will měl takový skvělý nápad, který mě předtím nenapadl.
Třeba bych mohla pomoct s organizací vaší výroční párty.
- Pomoct? - Jo.
Můžu tu párty zorganizovat.
- Haló? - Jo, jsem tady.
Chceš dělat firemní párty.
Jo, to jsem řekla.
Nebo na to zapomeneme.
Ne.
Tyhle věci jdou obvykle mimo mě,
ale, mívá to většinou na starosti Stewart, takže...
se zeptej jeho.
Nevadí, když mu zavolám?
Ne.
- Zavolej mu. Jasně. - Dobře, bezva.
Tak se asi uvidíme večer.
Super. Miluju tě.
Ahoj.
- Ježíši. - Ahoj.
Bože. Jak je na tom? Jak to vypadá?
- Rentgen dopadl dobře. - Super.
- Dobře. Skvělý. - Jo.
To jsem ráda. Co můžu dělat? Zajít pro jídlo?
- Pomůžu vám? - Will měl skvělý nápad.
- Bezva, jakej? - Přemýšleli jsme, jak Hanka rozveselit.
Čím to zlepšit. Došlo nám, že bychom se mohli...
...vzít v pátek.
- Jo. - V pátek?
- Jo. - Tento pátek?
- Jo. - Jo.
Do té doby ho prý propustí. Bude to dokonalé překvapení po návratu.
Jo.
Můžeš tu zůstat a zorganizovat to?
Charlie jde v pátek odpoledne do Jeopardy! takže...
Svatba bude ráno. Stihneš se vrátit.
Víme, že takhle nikdo pracovat nechce
a je to naprosto šílené, ale tátovi to zvedne náladu.
Jo. Táta by byl nadšenej.
Miláčku, řekla jsem mámě, že přijedu před vchod,
takže ti napíšu, až tam budu.
- Dobře. - Dobře.
- Dobrou noc, Sylvie. - Dobrou noc.
- Zatím. Miluju tě, tučňáčku. - Já tebe, tučňáčku.
Můžeš mi prosím vysvětlit, co se to děje?
Šel jsem tam, mluvili jsme o tom, co se stalo,
a nějak se to seběhlo a zajiskřilo to mezi náma.
Po dlouhý době.
Jiskřilo to prudce.
Šíleně.
- Několikrát. Velký jiskření. - V nemocnici?
- Jo, v nemocnici. - Co otrava krve?
Na tu jsme rozhodně nemysleli.
Vlítli jsme na to. Jak zvířata, ale upřímně.
Neskutečný. Mám dojem, že jsem ji jakoby otevřel.
- Obrazně i doslova. - Už mlč.
- Ticho. - Je otevřená.
- Ujasním si to. - Jo.
Takže sis užil dobrej sex, protože jsi oslepil jejího tátu?
To má být afrodiziakum?
Nezpochybňuj to. Já nevím. Odpověď zní ano.
Takže jsi kvůli jednomu sexu změnil názor
- na svatbu? - Jednomu.
- Byls panic? - Vesmír mi dal znamení.
- Chtěl jsem znamení a dostal ho. - Nemusíš se ženit
kvůli výčitkám z ujetý nehody. Nemohl jsi za to.
Ráno jsi mě prosil, abych ti pomohla se z toho dostat.
- Vzpomínáš? Dneska. - Jo. A teď tě prosím o opak.
- Naplánuješ mi svatbu? Musíš. - Co vaši? Z Floridy to sem nestihnou.
Jdu do toho, odpustí mi.
- No tak. - To je fuk. O co jde? Udělají to.
Pobavil ses s Jennou vůbec o tom sexu?
Proboha. Všechno se rozebírat nemusí.
Teď od tebe potřebuju jediný. Tvoji naprostou, bezpodmínečnou podporu.
- Ale... - Naprostou, bezpodmínečnou podporu.
- Ale... - Naprostou a bezpodmínečnou podporu.
- Fajn. - Výborně. Mockrát děkuju.
Vážím si toho.
To je blázinec. Nejel se tam s ní rozejít?
Jo. Ale kdo ví, co jim budoucnost přinese.
A možná by do toho prostě měli jít.
Jak to mluvíš? Vstoupilas do sekty?
Ne, chci je podpořit.
Manželství, co bylo odsouzený k zániku?
Vědělas snad, že se s Andym rozvedu,
- a nic jsi neřekla? - Doufala jsem, že vám to klapne.
Bože. Tys to věděla.
Nemá smysl někomu říkat, že mu manželství ztroskotá.
Zkusila jsem to. Marně.
Lidi si to musí zažít a z průseru se vyhrabat sami.
Jde do toho důlku vidět?
- Co tam je? - Dost.
Proboha, mám tolik práce.
Nemám přijet? Můžu ti pomoct.
Pomocnice by se mi šikla. Mohla bys přijet aspoň na den?
Kámo, ten dům musíš vidět. Úplně ti vyrazí dech.
Je hustej. Šílenej. Neuvěřitelnej.
Takže zrovna jsem měl zajímavý hovor s tvojí milou ženou.
Ne, doufal jsem, že to vyšumí.
Proč? Organizuje akce.
Mohla by naší ubíjející výroční párty dát grády.
- Její firma totiž není zrovna výdělečná. - Práce má dost, ne?
Jo, hodně práce a výdělečnost není jedno a to samý.
Neví to, ale její podnikání vedeme jako příspěvek na charitu.
Takže to podle tebe nezvládne?
Tak to nemyslím, akorát...
Nechce se mi spojovat naše pracovní životy.
Už jsme to zkusili a nefungovalo to.
Tak ji mám odmítnout? Řeknu, že to udělá ten, co loni.
Bude to nudný a v pohodě.
Nechci jí překazit velkou zakázku. Podporuju ji.
Akorát jsem z toho dost nervózní.
Velkou korporátní akci ještě nedělala.
Takže jo?
Fajn.
Pravdou je, že Sylvia věci občas nedotáhne do konce.
Takže ji mám odmítnout?
Víš co? Už se v tom motám.
- Rozhodni se podle sebe. - Ne.
Do nudnýho hetero dramatu mě nezatáhneš.
Vzmuž se a řekni mi, co mám udělat.
Dobře. Fajn. Jasně. Musíme to důkladně promyslet.
- Hodíme si mincí. - Máš minci? Je snad prezidentem Clinton?
Představ si to. Já tu akci dostala.
Udělala jsem, cos mi poradil.
Charlie a Stewart mi, cituju, „maximálně důvěřují“.
To by měli!
Vidíš, jak si to oba dáváme?
Ty máš korporát a já se zítra žením!
Jo!
Ahoj. Jak se má úžasná organizátorka svatby na poslední chvíli?
Jde to skvěle. Stačí, abyste rozhodli o pár věcech.
My už se rozhodli. Zítra se bereme!
- Ty brďo. - Ty brďo!
- Ty brďo! Sedneme si! - Jo.
Tohle jsem narychlo sehnala.
- Jo. - I tak máme
- skvělé možnosti. - Super.
Co se týče hudby, chceme spíš kapelu, nebo DJe?
- Kapelu. - DJe.
- Kapelu.
Co vzít obojí? Můžou se inspirovat.
- Jo, inspirovat. - Jo.
To se mi líbí.
Dobře. A co jídlo?
Chceme Wolfgang Puck Catering, nebo In-N-Out food truck?
- In-N-Out. - Wolfgang Puck.
- In-N-Out.
- Obojí. Můžou se navzájem inspirovat. - Jo.
- Jsme na stejný vlně, tučňáčku. - To jste.
- Jo. - Dobře.
Pokud jde o obřad, o oddávajícího, má to být...
- Otec Tom. - Rabín Joel.
Oba. Můžou se inspirovat.
Musí to být otec Tom.
Já se nemůžu nechat oddat knězem.
Já se nenechám oddat rabínem.
Už vím! Rozhodneme se později.
- To se mi líbí! - Jo!
- Paráda. - Takže uvidíme zítra ráno?
- Dobře. - Ať jsou nachystaní.
Jo.
To je výborný. A musíme ti sehnat šaty.
- Jde se nakupovat. - Jo.
I pro mě. Nečekala jsem, že tu zůstanu.
Mám něco přesně v tvém stylu.
Super. Jdeme na to.
Kněz a rabín přijdou na svatbu...
a popovídají si.
Tak jak to vidíš?
Chtěla bys moderní upnuté šaty,
nebo něco ležérnějšího, nebo...
Tohle jsem vždycky chtěla.
Fascinátor.
Hodně zajímavý.
Co ty na to?
- Je to moc? - Ne, je to tak... originální.
- Ještě k němu zkusit ty šaty, ale... - Jo.
Není šílené, že jsme tu svatbu přesunuli na teď?
Byl to Willův nápad. Pro tátu krásný dárek.
Ale nevím, jestli ty vzpomínky chci navždy spojit.
Ten nejhorší a ten nejlepší den mého života.
Všechno má svůj důvod. A vy spolu vypadáte moc šťastně.
Jsme hrozně rozdílní. Každý pocházíme z jiného prostředí.
Vždyť se v ničem neshodneme.
Na druhou stranu je to romantická představa
a výsledek by byl stejný. Vzali bychom se.
A jestli mě exploze tátova oka něco naučila,
tak to, že člověk netuší, co budoucnost přinese,
a měl by do toho jít.
Jo. Každé manželství je skok do neznáma a vy to zvládnete.
Vzít se teď v pátek je rozumné, že jo?
- Jo. Samozřejmě. - Jo.
Jo.
- Co se děje? - Nic, jenom...
Vedu docela vyhrocenou konverzaci s rabínem Joelem a otcem Tomem.
Už se ta situace vyjasnila?
- O nic nejde, ale... - Kouknu na závoje.
Pánové, ve hře jsou obě vyznání. Můžete se na to prosím připravit?
A žádné obviňování. Děkuji.
Je to zbytečné. Díky.
Ty jo, neměli bychom vlastně spát odděleně?
Když máme zítra tu svatbu.
Ne.
Chci tě mít u sebe.
- To jsou věci. - Jo.
Jak si přeješ.
Tak dobrou noc.
Nemůžu se dočkat, až si tě vezmu.
Můžeme něco rychle probrat?
Jo.
Jde o toho DJe?
Ne.
O DJe ne. Jde o to...
Budeme se brát, tak bychom k sobě měli být upřímní, ne?
- Jo. - Říkat si všechno.
- Vždycky. Jo. Co... - Bezva.
Co je, tučňáčku?
Já prostě...
Moc tě miluju.
Přitahuješ mě a já bych si prostě...
přál, abychom se intimnostem věnovali trochu pravidelněji, víš?
Což je dobře, protože jsi podle mě hrozně sexy
- a moc mě přitahuješ, víš? - Jo.
- Jo...
- Díky, žes o tom začal. - Super.
Já se s tebou taky chci víc sblížit.
Super.
Akorát na sex moc nejsem.
Nikdy jsem nebyla.
A jsem tak spokojená.
Bezva.
Ulevilo se mi, žes o tom začal.
Jo.
Je mi mnohem líp, tobě taky?
Jo. Jupí.
Jo.
VÍTÁME HOSTY JENNY A WILLIAMA
Neser.
Děkuju.
Ty jo, hezky to tu voní.
- No teda. Tobě to ale sluší. - Jo. Děkuju.
- Jo. - Hledala jsem tě.
- Přišel otec Tom i rabín Joel. - Super. Zatím to nechme být.
- Jsou naštvaní. Musíme... - Jo. Já jen...
Musím s tebou mluvit, jo?
- Tady. Jo. - Dobře.
Hele, nevím, co dělat.
S čím?
Myslím, že tu svatbu musím zrušit.
Wille! Vždyť šukáte, kde to jde!
- Chtěls moji naprostou... - Já vím.
- ...a bezpodmínečnou podporu. Měníš názor. - Já vím.
Hodinu před obřadem.
Jsem snad nadšenej?
Můžeš za to i ty. Dal jsem na tvoji radu, řekl jí o tom sexu a dopadlo to strašně.
- Ne. - To teda jo.
Tamto v nemocnici bylo výjimečný.
Ona na sex není a nikdy nebude.
Jo, takže prostě...
Nemůžu se sexu navždy vzdát. Z toho nekouká nic dobrýho.
To mě mrzí, kamaráde. Fakt moc.
Ale jestli ti to pomůže, podle mě děláš dobře.
To mi pomohlo, ale svatba se ruší.
Musím to říct Jenně.
To zvládneš. Nakonec to bude lepší pro oba.
Jo, díky.
Bože, to bude tak na hovno.
- Já vím. Jsem tu s tebou. - Děkuju.
- Hej! Ženich. - Jo.
- Nazdar. Jak je? - Jak je?
- Rád vás vidím. - Dobrý?
Jak se máte?
- Rád vás vidím. - Je to tady mega.
- Jo. - Já věděl, že je bohatá.
Ne že má vlastní milici.
- Jo. - A ty jsi za vodou.
V životě už tě žádnej problém nepotká.
Will vám zrovna chce něco říct.
- Chci? - Jo. Chceš, ne?
Chci.
Není to nejhustší barák, co jste viděli?
- Jo, ty vole. Vyhráls jackpot. - Nářez.
Jedno z nej míst. A má novou saunu a golfovej simulátor.
Bože můj.
- Můžete hrát golf. - Ty jo.
Will si Jennu nevezme, protože spolu nespí.
- Bože, fakt? - Děláš si prdel?
A co spolu jako děláte?
Pojďte ven. Oni to slyšet nemusí.
Je to pravda?
Nechápu, o čem to mluvíš.
Je to tak. Vůbec spolu nešukáme.
- Bože. - Ale jak jste říkali...
Pane jo. To je úžasnej výhled.
- Ahoj, Katie. - Čau.
To nemyslíš vážně. Zrovna jsi to chtěl zrušit.
Co se děje? Wille, tys dostal strach?
Will a Jenna spolu nespí.
No a? Vždyť máš vystaráno.
Finanční jistota intimitu trumfne vždycky.
- Co ten výhled na oceán? - Máš pravdu.
- Svatba bude. - Jo. Díky.
Zrovna jsi mi řekl, že ti intimita ve vztahu chybí.
- To je problém. Je to prostý. - Pravda, svatbu ruším.
Do pěti let budou VR brýle tvořit imerzivní sexuální zážitky.
Ojedu robota. Stavba bude.
Bez sexu bys s ní ani nechodil, tak jak si ji můžeš vzít?
Pravda. Svatba nebude.
Wille, máte předmanželskou smlouvu?
Ne.
Nemáte?
Co tady řešíme? Hned si ji vem!
- Už je to napůl tvoje. - Jo.
I když se nakonec rozvedeme, budu po zbytek života multimilionář.
Využiju to na dobrou věc. Budu jako žena Jeffa Bezose.
Já zrovna založil neziskovku.
- Pošlu ti prospekt. - Rád si ho přečtu.
Pardon. Bavíme se tady o rozdělování Jenniných peněz?
Který dostaneš po rozvodu?
Na Omarovu neexistující neziskovku?
- Jo. - Jo.
- Přesně tak. - Pomůžu spoustě lidí.
- Aha, rozumím. - Jo.
- Na rozhodování mám 45 minut. - Poslouchej.
V podcastu jsem měla skvělou životní koučku. Řekla něco úžasnýho.
Nikdy si nebudeš 100% jistej. Stačí si být jistej na 51 %.
- Když máš 51% jistotu, tak dobrý. - No jo.
Co to plácáš?
Padesát jedna procent stačí u sendvičů, když si vybíráš mezi krůtím a slaninou.
Ne když se máš ženit.
Asi se shodneme, že ty sendviče jsou skoro stejný.
U svatby to musí být 100 %, jinak to nemá smysl.
Sylvie.
Hledá tě nevěsta.
Slyšelas ho, běž pomoct nevěstě.
Nastávající.
Hned.
Takže je to na mně, abych se zeptal.
- Co se mu stalo s okem? - Rozdrtil jsem mu ho golfovým míčkem.
Bože můj.
Hrozně ti to sluší.
Fakt si to myslíš?
Myšlení v tom vůbec nehraje roli.
Můžeme probrat jednu věc?
Jo, cokoliv.
Jde o to...
Jenom myslím, že jsem...
začala mít pochybnosti.
Potřebuju někoho, kdo ke mně bude upřímný.
Nedělej to. Nedělej to. Will je úplně v háji.
Zasloužíš si někoho, kdo ví, že s tebou chce být.
Jsi úžasná, k ničemu se nesnižuj.
Mluvila jsem o tom fascinátoru.
Vypadá skvěle.
Nic bych neměnila.
Díky, že jste mě přivedli k rozumu.
- Jo. - Mám dobrej pocit.
- To dáš. Přeju ti to. - Jo.
- Děkuju, chlapi. - Není zač.
Pánové, já jsem Will. Pane rabíne, rád vás vidím.
Do hajzlu.
Ty ses se mnou přijel rozejít?
- Promiň. - Nekoukej na ni.
Koukej sem. Chci pravdu. Ano, nebo ne?
Chtěl jsem, aby to vyšlo. Vážně jsem chtěl.
A rád bych to zkusil, ale...
Nikoho ubožejšího neznám.
Já vím. Promiň.
Vrať se ke svýmu ubohýmu životu a baru a drž se ode mě co nejdál.
- Jo. Mrzí mě to. - A ještě něco.
Kurva.
Bože, dělej.
- Tak běž! Rychleji! - Běžím. Jo.
- Krucinál, ta mi dala. Sakra! - Mrzí mě to.
- Dělej! - Jo.
Pořád to umím! Jen utíkejte!
Má jedno oko, ale trefu dobrou!
- Na. - Nasedni! Jeď!
- Kurva. - Promiň, byl to omyl.
Nechtěla jsem nic říkat. Vím, že mi neuvěříš
a že spolu asi mluvíme naposledy,
ale já vážně nevěděla, že myslí ten fascinátor.
- Netušila jsem to. Moc se omlouvám. - Do prdele.
- Co je? - Naši. Zase pozdě.
- Mám zastavit? - Ne, to nedám. Jeď dál, prosím.
- Moc mě to mrzí. - To neřeš, jenom už prosím nemluv.
Překlad titulků: Kristina Himmerová