Това е абсурдно.
- Няма ли да влезеш да говориш с Джена? - Не знам. Сутринта бях сигурен.
А сега малко ме хваща шубето, не знам какво да правя.
Ще ми се Вселената да ми даде знак, за да знам, че не греша.
- Висим тук вече 45 минути. - Знам.
- Плюс още три часа и половина път. - Движението беше натоварено.
Ако се отказваш, да обръщаме, защото имам работа.
- Каква работа? - Моля?
Ако отменя сватбата, нямаш друг ангажимент, нали?
- Никакъв. - Ще излезе нещо.
- Ще излезе нещо? - Да.
- В тази икономическа обстановка? - Темата ли сменяме?
Закачи се за някоя корпорация, като мен.
- За корпорация? - "Джони 66" организират огромни купони.
Луди пари пръскат. Миналата година наеха канадски рокаджии.
А след концерта ги хвърляха в басейн.
- Какво? - Много унизително, но се бяха съгласили.
Нямам представа как да си уредя такъв ангажимент.
Чарли работи за голяма правна кантора.
- Не може да не си организират събития. - Сигурно е така.
- Имат годишен банкет. - Ето на!
- Но не ми е удобно, все едно е подаяние. - Глупости. Какво толкова?
Ама какво става? Къде се отнесохме?
- Влизаш ли, или не? Слизай! - Протакам. Не искам.
Трябва. Върви да говориш с Джена.
Отивам.
- Пингвинче! Здрасти, ти се върна. - Да, току-що.
- Тъкмо навреме, играем след 15 минути. - Няма да отнеме толкова.
- Кое? - Я вижте, организаторката на сватбата.
Силвия!
- Какво правиш тук? - Минавах наблизо.
Да не сте пътували заедно?
- Да, заедно дойдохме. - Позна.
- Имах среща с търговец на балони. - Балони, да.
Комбинирахме се за по-лесно.
Ясно, обаче балонаджията ще почака.
Идвате с нас на игрището следобед.
Това беше добре.
Супер. Не е ли страхотна?
- Жесток удар. - Благодаря.
- Кой е на ред? - Не съм аз.
Не съм хващала стик. Дори не знам защо съм тук.
И Уил е начинаещ.
Бих поиграл, но си забравих ръкавицата и шпайковете.
- Ето ти ръкавица. - Давай, пингвинче.
- Татко отказ не приема. - Вече няма мърдане.
- Така е, как да откажа? Благодаря. - Действай.
- Знам, че можеш. - Ще се справиш, синко.
- Супер. - Пазете се.
- Давай, пингвинче. - Да видим сега.
Леле!
Майчице!
Божичко!
- Ужас! - Маминката му.
Маминката му. Викай линейка, бързо!
- Мамка му! - Помощ!
- Божичко. - Помощ!
- По-бързо, моля те! - Бързам.
- О, боже! - Всичко ще бъде наред!
Толкова кръв не се вижда всеки ден.
Освен ако не си касапин.
Или вампир. Гледам да те поразведря.
Съжалявам, че повърнах, още по-гадно стана.
- Да. - Съжалявам.
Как можах! Дано той е добре.
Докторе?
Има ли нещо ново за Ханк Луис?
Хубавото е, че е стабилен и идва в съзнание.
Слава богу! Това е чудесна новина.
А какво е положението с окото?
Има спукване на очната ябълка.
Ясно. Значи се е спукала, но ще се оправи?
Не, окото му се е пръснало.
- Имате предвид, че... - Вече не съществува.
- В смисъл... - Няма око.
Това вече е лошо. Добре, благодаря.
Уил, ще дойдеш ли? Татко иска да те види.
Да, разбира се.
Какво да правя? Да избягаме ли? Не мога да вляза там.
- Извадих му окото. Око за око! - Трябва да влезеш.
- Не мога, дължа му око! - Само недей да снимаш, моля те.
Как изобщо ти хрумна, че ще снимам? Боже мили!
- Това е моето мнение за сватбата. - Уил.
Едва ли точно мен искаш да видиш сега, но държа да ти кажа,
че много съжалявам, не беше нарочно.
Нямам думи да изразя колко съм шокиран, но стана случайно.
- Дано ми простите, хора. - Уил.
Няма нищо.
Загубих око, но пък се сдобих със син.
- Вече сме семейство. - Семейство сме.
Семейство сме.
- Ха така, елате всички тук. - Това беше хубаво.
- Татко, време е за рентгена. - А, добре.
Аз ще чакам отвън.
Дръпнете се.
Божичко. Пълен ужас. Беше много по-брутално, отколкото мислех.
Няма как да скъсам с Джена, не мога. Паднах в капана завинаги.
Виж какво, знам, че ситуацията е ужасна и може би днес не е моментът, но...
Не думай. Днес не е моментът?
Не е удачно да й го казвам сега, така ли?
Фактите са непроменени въпреки ужасната злополука.
- Това е истината. - Адски ми е кофти за баща й.
Човекът остана без око. Тук има само празна дупка.
Натъпкали са я с марля, нищо не може да се разбере.
Направо не мога да повярвам. Чувствам се виновен.
Ще видя дали Джена не иска нещо за ядене.
Едва ли й е до ядене след такава гледка.
Знам, отвратително е. Стига го повтаря, не ми помагаш така.
Никога вече няма да изпитам глад.
Здрасти пак.
Ужасно съжалявам.
Никога няма да си простя.
Баща ти винаги е бил толкова мил с мен.
Трябваше да взема повече уроци по голф.
- Мислех, че задобрявам, но съм се лъгал. - Няма нищо.
- Никой не е виновен. - Радвам се, че гледаш по този начин.
- Ще ме прегърнеш ли? - Да, разбира се.
Това беше хубаво.
Наистина ли?
Колоректален екип в стая 311.
Спешно повикване за колоректален екип в стая 311.
- Здрасти. - Скъпи.
Как е бащата на Джена?
Чакаме резултатите от рентгена, дано всичко е наред.
Слушай, мислех си нещо.
Отваря ми се прозорец, щом сватбата на Уил отпада.
И той ми подхвърли една страхотна идея, за която не се бях сещала.
Бих могла да ви помогна за ежегодното парти на кантората ви.
- Да помогнеш? - Да, мога да го организирам.
- Ало? - Да, чувам те.
- Да организираш ежегодния ни банкет. - Да, това казах.
- Не че е нужно. - Не... Не.
Аз обикновено не се занимавам с това,
но може да се обърнеш към Стюарт, той е по тази част.
Говори с него.
- Имаш ли нещо против да му звънна? - Не.
- Направо му се обади. - Хубаво.
Ще се видим довечера.
- Супер, обичам те. - Чао.
- Ето ви. - Здрасти.
Как е баща ти, добре ли е?
- Рентгенът е чист. - Чудесно, много се радвам.
Как да помогна? Да купя храна или нещо друго?
- На Уил му хрумна страхотна идея. - Каква?
Обсъждахме как да повдигнем духа на Ханк и се сетихме, че бихме могли...
- Да се оженим в петък. - В петък?
- Този петък ли? - Да.
Казаха, че дотогава ще го изпишат. Ще бъде чудна изненада.
Ще останеш ли да я организираш?
Чарли ще участва в "Риск печели" в петък следобед.
Сватбата ще е сутринта, ще стигнеш навреме.
Знаем, че те пришпорваме
и е доста шантаво, но татко много ще се зарадва.
Да, татко ще е във възторг.
Обещах на мама да докарам колата отпред. Ще ти цъкна, като съм долу.
Добре.
- Лека нощ, Силвия. - Лека!
- До след малко, обичам те. - И аз, пингвинче.
Би ли ми обяснил какво се случва?
Като отидох при нея, се заговорихме
и от дума на дума спойката стана.
За пръв път от доста време.
Яка спойка, безумна.
- И то няколко пъти. - Какво? В болнична стая?
- А ако развиете сепсис? - Дори не ни е хрумнало.
Нахвърлихме се един на друг като животни.
Беше невероятно. Май разчупих черупката й.
- В пряк и преносен смисъл. - Стига.
- Вече е широко отворена. - Нека се изясним.
Правили сте як секс, понеже ти ослепи баща й?
- Подействало ви е като афродизиак? - Не знам как стана, но да.
- И от един тек пак реши, че ще се жениш? - Това ми отвори очите.
- Да не си бил девствен? - Беше знак!
- Вселената ми го даде. - Не си длъжен да се жениш,
понеже чувстваш вина, не си искал да стане така.
Сутринта ме помоли да ти помогна да се измъкнеш.
- Помниш ли? Днес беше. - Да, но сега те моля точно обратното.
Моля те, организирай сватбата ми.
- Вашите са във Флорида. - Ще им кажа, че съм пристанал.
- Глупости. - Чудо голямо, ще ми простят.
Говори ли изобщо за секса с Джена?
Защо трябва да се обясняваме за всичко?
Сега имам нужда само от пълната ти и безрезервна подкрепа.
- Но... - Пълна и безрезервна подкрепа.
- Обаче... - Пълна и безрезервна подкрепа!
- Добре. - Чудесно, благодаря.
Оценявам я високо.
Не отидохте ли там, за да скъса с нея?
Да, но кой знае какво ще донесе бъдещето?
И може би трябва да се пуснат по течението.
Да не си станала сектантка?
- Не, просто подкрепям брака им. - Нали уж беше обречен?
- Да не предугади и развода ми с Анди? - Надявах се да се размине.
О, боже, знаела си.
Няма смисъл да обявявам, че нечий брак е обречен.
Пробвах веднъж, не стана. Хората трябва сами да си сърбат попарата.
Видя ли дупката от окото?
- Какво има там? - Стига, зарината съм с работа.
Да дойда ли да ти помогна?
Определено имам нужда. Ще можеш ли да отделиш един ден?
Само да видиш къщата! Нещо невероятно е.
Направо ще паднеш, не е истина!
Получих много интересно обаждане от твоята половинка.
Надявах се да се откаже.
Но защо? Тя организира събития.
Може да внесе живец в досадния ежегоден банкет.
- Фирмата й не е особено успешна. - Не работи ли много?
Да работи много и да е успешна, са две различни неща.
Тя не знае, но в данъчната декларация я водя "разход за благотворителност".
- Значи според теб няма да се справи ли? - Не е затова, просто...
Не ми се иска да работим заедно.
- Правили сме го и не беше добре. - Да я отрежа ли тогава?
Мога да й кажа, че си имаме човек за поносимо скучен банкет.
Не искам да й преча да се развива, стискам й палци.
Но ми е ужасно притеснено.
- Тя няма опит с корпоративни събития. - Да приема ли тогава?
Знаеш си я Силвия, невинаги докарва нещата докрай.
- Значи да й откажа? - Май прекалено задълбавам.
- Постъпи както прецениш. - Не ме вкарвай в твоите хетеродрами.
Стига детинщини, кажи какво да правя.
Добре, прав си. Да разсъдим като зрели хора.
- Ще хвърляме ези-тура. - Имаш монета? В кой век живееш?
Няма да повярваш! Ангажираха ме. Направих каквото ми каза.
Чарли и Стюарт казаха, че ми имат "пълно доверие".
Така и трябва! И на двамата ни тръгна като по вода.
Ти разширяваш бизнеса, а аз се женя утре!
Привет! Как е героичната организаторка на спешни сватби?
Всичко върви чудесно, но трябва да решите едно-две неща.
Най-важното решение е взето - женим се утре!
- Да, маминката му! - Маминката му!
- Маминката му! Сядайте. - Да.
Направих каквото можах.
- Мисля, че има чудесни варианти. - Супер.
Така, по отношение на музиката, оркестър или диджей?
- Оркестър. - Диджей.
- Оркестър.
А защо не и двете? Може да работят в тандем.
Да, колко му е! Чудесна идея.
Да минем на храната.
"Волфганг Пук Кетъринг" или "Бургер свят"?
- Бургерите. - Волфганг Пук.
- Пук. - Бургери.
Или и двете. Може да работят в тандем.
- Я, как си пасваме, пингвинче! - Наистина.
За церемонията. Кой свещенослужител ще...
- Отец Том. - Равин Йоел.
Може да работят в тандем.
- Трябва да е отец Том. - Няма как да ме венчае поп.
Няма как да ме венчае равин.
- Сетих се! После ще решим. - Страхотна идея!
- Идеално. - Значи ще решим утре сутрин?
- Добре. - Привикай и двамата.
Велико. Трябва да изберем и рокля.
Да вървим! Може и аз да си купя нещо, че съм ей така.
Имам нещо точно като за теб.
Добре тогава. Да действаме.
Поп и равин отишли на сватба...
и си побъбрили добре.
Какво мислиш? Модерен силует ли си представяш?
- Или нещо по-неангажиращо? - Винаги съм искала такова.
Воалетка! Много интересно.
- Как ти се струва? Прекалено ли е? - Не, много е оригинално.
- Трябва да я пробваме и с роклята, но... - Да.
Лудост ли е, че преместихме сватбата за този уикенд?
Уил даде идеята, а и е мил жест към татко.
Но не знам дали искам да свързвам едното с другото.
Най-ужасното и най-прекрасното в живота ми.
Нищо на света не е случайно. А и вие изглеждате щастливи заедно.
С Уил сме много различни, като произход също.
Никога не сме на едно мнение.
Но пък от друга страна, идеята е безкрайно романтична.
А и резултатът е един - ще се оженим.
Пръснатото око на татко ме научи едно:
никога не знаеш какво те чака и трябва да действаш.
Бракът си е сериозна стъпка, но вие ще се справите.
Нали не бъркаме със сватбата?
Разбира се, не се тревожи.
Всичко е точно.
- Някакъв проблем ли? - Не.
Водя разгорещена кореспонденция с равин Йоел и отец Том.
Има ли изобщо някаква яснота?
- Не че нещо, но... - Я да видя воалите.
Вероятно ще има смесване на религиите, вземете го предвид.
И не ни упреквайте, няма смисъл, благодаря.
Май не трябва да спим заедно тази вечер? Понеже се женим утре.
Не, искам да си при мен.
Добре тогава.
Е, лека нощ. Нямам търпение да се оженим утре.
- Може ли да поговорим набързо? - Да.
- За диджея ли става въпрос? - Не.
Не става въпрос за диджея.
Ще се женим, така че трябва да сме искрени, нали?
- Да нямаме тайни. - Никога.
Какво има, пингвинче?
Аз много те обичам.
Привличаш ме силно и бих искал
да сме физически интимни по-честичко, нали разбираш?
Което е хубаво, защото според мен си много секси.
Силно ме привличаш, разбираш ли?
- Да, радвам се, че повдигна темата. - Супер.
- И аз държа да развиваме тази близост. - Чудесно.
Но просто не си падам много по секса.
Открай време.
И не ми пречи.
Хубаво.
Камък ми падна от сърцето.
Олекна ми. А на теб?
Супер.
Да.
ДОБРЕ ДОШЛИ, ГОСТИ НА ДЖЕНА И УИЛЯМ
Идиот!
Благодаря.
Как ухае само!
- Колко си хубав! - Благодаря.
Точно ти ми трябваш. Отец Том и равин Йоел вече са тук.
- Ще изчакат малко. - Вече стават раздразнителни.
Трябва да говоря с теб за минутка.
Ела насам.
- Виж, не знам какво да правя. - За кое?
Мисля, че трябва да отменя сватбата.
Уил! Ще ме побъркаш вече.
- Каза да те подкрепям безрезервно. - Знам.
- А сега се отмяташ час преди церемонията. - Да не мислиш, че ми харесва?
Вината е и твоя, защото ме посъветва да говоря с нея за секса и стана мазало.
- О, не. - Да, за жалост.
Онова в болницата е било инцидентно.
Тя не си пада по секса и това е положението.
Така че просто...
Не мога да се откажа от секса. Няма да доведе до нищо добро.
Много съжалявам, приятелче.
Ако от това ще ти олекне, според мен си прав.
Наистина ми олеква, но сватбата отпада.
- Трябва да кажа на Джена. - Така е по-добре и за двама ви.
Да, благодаря. Боже, ще бъде гадно.
- Знам, до теб съм. - Благодаря.
Ето го жениха!
- Здравейте, радвам се да ви видя! - Как е?
- Драго ми е. - Тук е жестоко бе, човек!
Знаех, че Джена е богата, но явно рине парите с лопата!
Уреди се. Край на проблемите завинаги.
Всъщност Уил иска да ви каже нещо.
- Искам ли? - Да, нали така каза?
Да.
Къщата е трепач, нали?
- Уцелил си джакпота! - Засенчва всичко, което съм виждал.
Тя сложи сауна и голф симулатор. Сякаш играеш наистина!
Уил отменя сватбата, с Джена не правят секс.
- Сериозно? - Какво вършите тогава?
Да излезем навън! Не е нужно те да чуват.
- Вярно ли е? - Това не го проумявам.
- Вярно е. Не се чукаме изобщо. - Божичко.
- Обаче... - Майчице, каква гледка!
- Здрасти, Кейти. - Здрасти.
- Стига. Нали каза, че отменяш сватбата? - Какво става?
- Достраша ли те? - Уил и Джена не правят секс.
Много важно, нали си уреден!
Финансовата сигурност е по-важна от секса.
- Я виж гледката! - Прав си, няма да отменям сватбата.
Току-що ми каза, че ти липсва интимност.
- Това е проблем. Просто е. - Права си, отменям сватбата.
До пет години ще измислят очила за виртуален секс.
Ще чукам робот. Остава.
Дори не би ходил с някоя без секс. Как ще се жениш за нея?
- Прав си. Отпада. - Уил, подписахте ли предбрачен договор?
- Не. - Нямате договор?
Какво говорим тогава? Жени се веднага! Това вече е наполовина твое.
Вярно, дори да не се получи, ще бъда мултимилионер, докато съм жив.
Хубаво ще си живея с парите, като жената на Джеф Безос.
- Основах фондация, ще ти пратя проспекта. - С удоволствие ще го прочета.
Кроите планове да заграбите парите на Джена ли?
Чрез обезщетение, с което да финансираш несъществуващата фондация на Омар?
Да.
- Мога да помогна на много хора. - Ясно.
- Имам 45 минути да реша. - Слушай, Уил.
Имах страхотен лайф коуч в подкаста ми. Тя ми каза нещо мъдро.
Не е нужно да си на 100% сигурен, 51% са достатъчни.
Ако си сигурен на 51%, действай.
Моля? 51% стигат, ако се двоумиш между клуб сандвич и бургер.
- Не ако ще се жениш. - Сандвичите са сходни, там няма чудене.
За брак трябва да си напълно убеден, иначе няма смисъл.
Силвия, булката те търси.
Върви да помогнеш на булката.
- Бъдещата булка. - Идвам.
Нетактично е, но ще попитам. Какво е станало с окото на този човек?
Пръснах му го с топка за голф.
Боже мой!
Много си красива.
- Мислиш ли? - Няма какво да мисля.
- Може ли да поговорим? - Да, разбира се.
Май започвам...
да се двоумя.
Трябва някой да ми каже честно.
Откажи се! В главата на Уил е каша.
Заслужаваш човек, който е напълно убеден, че те иска.
Не бива да се примиряваш с компромиси.
Имах предвид воалетката.
Изглежда чудесно.
Не бих променила нищо.
Благодаря, че ме вразумихте.
- Чувствам, че постъпвам правилно. - Радваме се за теб.
- Благодаря ви. - Моля.
Господа, аз съм Уил. Рави, драго ми е.
Значи си дошъл, за да скъсаш с мен?
- Съжалявам. - Не гледай нея, а мен. Да или не?
Много исках нещата да се получат и щях да положа усилия.
- Ти си жалък. - Права си, съжалявам.
Връщай се към мизерния си живот в мизерния си бар и стой далеч от мен.
- Добре, съжалявам. - И още нещо!
Ужас.
Божичко, бързо.
- Тичай, по-бързо! - Тичам.
- Как ме фрасна само, мамка й! - Съжалявам.
Бързо!
Още си ме бива! Лошо ти се пише!
Добро попадение, и то с едно око.
- Дръж. - Карай!
- Трагедия. - Съжалявам, сбърках.
Нямах намерение да й казвам. Няма да ми повярваш
и сигурно ще ми обърнеш гръб, но не знаех, че говори за воалетката.
- Представа си нямах! Съжалявам. - Да му се не види!
- Какво? - Нашите все закъсняват.
- Да спра ли? - Не! Не мога да се разправям, карай.
- Много съжалявам, Уил. - Недей, просто спри да говориш.
Превод на субтитрите Боряна Богданова