- Takže řekla, že jsi nula? - Přesně tak.
Nemohlo to být jenom přeřeknutí?
Jasně, přeřekla se.
Taky mi trvalo, než jsem tvůj vztah s Willem pochopil.
Třeba si prochází něčím podobným.
Vůbec se s ní nesrovnávej.
Je to bestie.
Proboha.
Co? Umřela ti máma?
Ne.
Ježíši, lásko!
Je to možný? Snil jsem o tom
- a je to tady. - Tak dlouho.
- Konečně. - Bože můj!
Půjdu do Jeopardy!
Bože můj!
Bože.
ČISTĚ PLATONICKY
„Tyto samohybné vysavače vyrábí iRobot.“
- Co je Roomba? - Správně.
Jenom připomínám, že dneska uspává táta.
„Díky této přehradě mezi Arizonou a Nevadou vzniklo jezero Mead.“
Co je Hooverova přehrada?
Jedeš zvířecí mód, tati!
- Zvířecí mód! - Zvířecí mód!
- Víte, proč vás bude uspávat on? - Protože je náš táta?
Abyste se pak nevyptávali, můj dávný kamarád Wild Card
přijede oslavit Willovu blížící se svatbu.
Bude to taková smíšená rozlučka se svobodou.
- Chcete vědět, proč „Wild Card“? - Ne.
Když jsme byli pohromadě, děly se divoké šílenosti.
Lidi nám říkali, cituji, „bezva trio“.
- Lidi jakože ty? - A chci vás poprosit o odpuštění předem.
Dneska večer to totiž bude nářez.
- Jasně. - Co když někoho zabije?
Jednou jsme jeli lyžovat, no jo. Wild Card chtěl sbalit instruktorku.
Aby na sebe strhl pozornost, skočil z lanovky,
z výšky šesti metrů, na vrstvu ledu.
Vaše mamka tenkrát bývala cool.
Co je na tom cool?
Nekažte mi to.
Další otázka. Šup.
MOŽNÁ NA SNÍDANI NEDORAZÍM, PRÁCE, ECH
To ne.
Bože, vždyť jsi tady!
- Dostal jsem tě. - Ježíši!
- Ráda tě vidím! - A já tebe.
Ale za 20 minut musím jít.
- Cože? - Jo. Zase jsi na to skočila.
Dámy a pánové, Wild Card.
Jo.
- Mají nás za exoty. - Za blázny.
Protože blázni jsme!
- Už to nevydržím. Co je večer v plánu? - Will sem teď jede.
Můžeme si pak na hotelu dát oběd.
Jo. Kopneme do sebe pár martini, jako Šílenci z Manhattanu.
Jo.
Nemůžu se dočkat. A potom?
Nevím. Uvidíš.
- Chci odpovědi. No tak. - Jaký byly zásnuby?
Mrzí mě, že jsem nemohl.
Fakt mi nic neřekneš?
- Typickej Wild Card. Bože. - Byl na mě Will naštvanej?
Ne, byla tam hlavně její rodina.
Hrůza, že Jennu ještě neznám.
- Věř mi, žes o nic nepřišel. - Nekecej. Jak to?
Zas tak moc ji neznám,
ale hlavně že je Will šťastnej. Na ostatním nezáleží.
No tak. Mluvíš se mnou. Jsem pro každou špatnost.
- Prosím. - Tak můžu? Sešla jsem se s ní sama.
Je to mrcha.
- Jo! - A sakra. Povídej. Přeháněj.
Podívala se mi do očí a řekla mi, že jsem nula.
To je divný. Co to vůbec znamená?
Ty vole. Ty s ní máš problém. To je ujetý.
- Neměla jsem ti to říkat. - Jo.
Je mi to blbý. Trapný. Neříkej to Willovi.
Couváš? Pozdě. Nazvalas jeho snoubenku mrchou.
Ne. Nechci se jim plést do vztahu.
Tak to bylo s Audrey a přestali jsme se stýkat.
Hlavně že Will Jennu miluje.
- Jasně. - O té mrše mu neřekneš, viď?
Být Willem, nechtěla bys vědět, že kámoška má tvoji snoubenku za mrchu?
Prosím tě. Prostě to nezmíníš.
- Nic neprozradím. Nebo jo? - Dobře.
Řekni, že to neřekneš.
- „Že to neřekneš.“ Ne. - Nesmíš…
- Můžu. - Nezájem. Jen řekni, že mu to neřekneš.
- Neřeknu. - Díky.
- Možná jenom část. - Ne, kurva!
- Jinak tě zabiju! - Jo, klid.
Dobrý. Dělám si prdel.
Neřeknu mu to.
Nebo jo? Já nevím.
- Proč jsem řekla, že je mrcha? - Nevidíš si do pusy.
Co teď? Nemám tam chodit?
Mám pocit, že když tam budu, tím spíš to Willovi řekne.
Chápu. Vím, co dělat.
- Co? - Musíš slovo mrcha sešmoulit.
- Co? - Takže.
Víš, jak Šmoulové nadužívali slova jako „šmoulit“
na tolik způsobů, až to ztratilo smysl?
Přesně to udělej.
Takže mám slovo „mrcha“ opakovat, dokud to neztratí význam?
Jo. A když to zmákneš,
Will si dokonce může myslet, žes Jenně vysekla kompliment.
- Ty mrcho, jsi dobrá. - To já přece vím, ty mrcho.
Mám hroznou žízeň. Mrchni mi limonádu.
Je zima, měla jsem si mrchnout svetr.
- Šílený počasí. Globální mršení. - Takže to chápeš.
- Plácnem si, mrcho. - Jo!
Musím jít. Za hodinu jdeme ve třech na oběd.
Wild Card určitě objedná panáky.
To zní pěkně debilně.
Ne, je s ním sranda.
ŽRÁDLO V KOLIK?
HEJ, DÁMY! DÁME TEN SRAZ VE ČTYŘI? LOL
Sylvia. Bombarduje mě.
Takže Jenna je skvělá.
Upřímně vlastně v každým směru.
Lepší vztah jsem neměl.
Tak v čem je problém?
Problém, příteli, spočívá v tom, že to mezi náma až tak nejiskří.
Jo. Ne že by to nejiskřilo vůbec.
Spíš že to zajiskří… tak jednou za měsíc.
Nebo míň.
- Chápu. - Jo.
Každej to máme jinak.
- Jo, to se stává. - Jo.
Ona to ráda nemá. Já bych jiskřil furt. Popravdě.
Ale říkám si, že by to nemuselo vadit.
S mojí bejvalou jsme klidně jiskřili od rána do večera.
V autě, na mejdanech, jiskřili jsme potají v koupelně.
Třela mě, až jsem jiskřil na veřejnosti.
- Uf. - Anální jiskření.
- Pravidelně? - Pravidelný anální.
- Pecka. - Jo, super pecka.
- To není snadný. Musíš plánovat. - Jo.
Ale trápili jsme se.
A Jenna je taková milující, stará se a jsem u ní v dobrých rukou.
- Rozumíš? - A miluješ ji?
Hrozně moc! Je hrozně milá a prostě vyrovnaná.
- A normální, víš? - Jo.
- Hodně divný, co? - Ne.
Poslyš, povím ti jedno tajemství.
- Fajn. - Jo.
Nemít občas nebo vůbec sex s partnerkou je naprosto normální.
- Fakt? - Jo.
Čekají vás různý fáze.
Někdy spolu moc spát nebudete.
- Nebo vůbec. Jindy jo. - Jo.
Teď jste zrovna ve fázi, kdy spolu nespíte.
- Nic víc. Je klid. - Dobře.
- Jo. - To je celý. O nic nejde.
Dobře. Období klidu.
Jo.
Sylvia mi furt píše.
Mám odepsat, nebo ještě pokecáme?
Ne, odepiš jí. Ale o ničem z toho jí neříkej.
- Jasně. - Měla by druhý Vánoce.
Jo.
Tak jo.
Užijte si to s tátou.
- Ahoj. - Páni. Kožené kalhoty.
Jsou starý.
- Užijte si to. - Spíš ať to přežijeme.
Proč máš vlasy jak zprávařka?
- Je to moc? - Jo.
To zplihne.
Myslíš?
No teda.
Máte hromadu vybavení.
Uděláme generálku se vším všudy.
Děti budou hrát taky?
- To není hraní. - Je to vážný, mami.
Jo, Stewarte, díky moc.
Potřebuju prostor. Začínáme za pět minut.
Děcka, pryč z toho gauče.
- Potřebuju USB. - Víš, co je čtecí zařízení?
- Budeš ho ovládat… - Potřebujeme víc portů!
KATIE KDEPAK JSI?
JDU NA TU VEČEŘI
- Dělávám to o víkendu, když je pryč… - Čau!
Ty kráso! Ahoj!
Ahojky, jak se vede?
Nespěchej. Jo.
Tady je to bezvadný. Je to mrchový.
- Promiň, cos to řekla? - Co?
- Tenhle podnik je mrcha. - Myslíš mega?
Ne. Tenhle podnik je prostě mrcha.
- To se říká? Ten podnik je mrcha? - Jo.
- Fakt? - Víte co…
Vždycky od dětí pochytím nějakej novej trend.
Teď pořád říkají, že je něco mrcha, což znamená suprový.
- Třeba: „Ta restaurace je fakt mrcha.“ - Jo?
Znamená to, že je bezva a dobrá.
- Aha. - Aha. Ty jsi mrcha.
- Cože? Jo. Díky. - Jsi mrcha.
- Poučil jsem se. - Choďte mezi lidi
- a mezi mladý jako já. - Jo.
- Downtown Julie Brown. - Aktuální narážka.
Když je řeč o mladých.
Rozlučka se svobodou zahájena. Kdo chce vyšší level?
Konopný gumídci.
Ty jo, je v nich 2,5 miligramu trávy.
- Jo. - Jo. Píše se tu, že to je hlavně CBD.
To množství je přesný. Určíš si, jak moc se chceš sjet.
Nebo že se sjet nechceš.
To záleží na člověku. Když potřebuješ víc, dáš si víc.
- Jako moje máma. - No co.
Právě že nic.
- Co ta divná chuť? - Jsou bez cukru.
- Samá stévie. - Super.
- Je to dobrý i na záda. - A na oteklý klouby.
- Uvolní tě to. - Jo.
Sem s tím ženšenem.
Dneska nám nehrozí žádnej zánět.
Jedem!
Naše zánětlivost bude mrchovní.
- To se mi líbí. - Mazec.
Už jste se uvolnili?
Jo. Ideálně příští rok otevřeme dvanáct poboček Jay 6.
- Ty ses rozjel. - Jo.
Nevěděli jsme, jestli dostuduješ.
- A teď takhle válíš. - Je to dobrý.
Přesto si chci dělat svoje, ale ještě je čas.
Vy něco cítíte? Protože já necítím vůbec nic.
Vůbec nic?
Necítím nic.
Fakt vůbec nic?
- Čemu se smějete? - Čemu se smějete?
Co?
- Falešnej smích. - Co?
Ne. Směju se, je to vtipný.
- Jsi totálně sjetá. - Ne.
Neměli jsme se vlastně sejít dřív?
Jo?
Vy jste někde byli beze mě?
Přišel jsem na drink před večeří.
Jo, přišli jsme dřív a neměli co dělat.
Dali jsme si aperitiv.
Co?
Co je?
- Já se ptám co. Co? - Co?
- Co?
- Co… - To mi řekněte vy.
Já nevím. Nemám…
- Nevím. - Já nic. O ničem nevím.
Je to katastrofa.
Wild Card musel Willovi o té mrše říct.
Jak to víš? Říkal to?
Ne, ale pořád se na sebe koukají.
Protože mají oči.
Ne, je to jiný, jakože…
Voláme si, nevidím tě. Počkej, nejsi sjetá?
- Ne. - Zníš tak.
Měla jsem gumídka, a nic.
Jsi z té trávy paranoidní.
Nejsem. Nic necítím. Zním paranoidně?
- Zníš. - Mám nápad. Já je nahraju.
Řeknu něco o Jenně,
zapnu na mobilu nahrávání, položím ho na stůl a odejdu.
Tak se dozvím, co Will ví.
- To není dobrý nápad. - Mám snad jinou možnost?
Doslova jakoukoliv.
Není to víno načichlý korkem?
To mi dali na baru.
Jasně.
- V pohodě. - Zajdu si pro něco jinýho.
Chtěla jsem říct, že mě ta večeře a seznamování s Jennou moc bavily.
Přišlo mi, že se navzájem respektujeme. Nemyslíš?
To jo.
- Bezva. - Dobrý.
- Ta je úplně zmaštěná. - V rauši.
- Už jde. - Čau.
- Tak co? - Tak co?
Čau.
Víte co, obejdu to tady a omrknu, jaká je atmosféra.
Dobře.
- Ta je sjetá. - Totálně.
Otravuje barmana.
- Co blbne? Furt mele o tom, proč… - To víno načichlý nebylo.
Bylo úplně normální.
Viděls trailer k filmu se Sydney Sweeney?
Ty bláho, milionkrát.
Sydney Sweeney je šíleně sexy.
Sydney má hlavně pořádný nárazníky.
To teda. Jak nějakej offroad.
Sydney je obrněná. Jako transportér.
Je to důkaz, že Bůh existuje.
- Boubelatá baculka. - Ježíši.
Přesně, boubelatá baculka.
- Baculka, bambulka. - Bambule macatá, prsule prsatá.
- Prsatá, bumtarata. - Neskutečný.
Asi jsem Sydney posedlej, protože se mnou Jenna nespí.
Byl bys i tak, ale…
Už jde. Jo.
Vy spolu s Jennou nespíte?
Cože? O čem to mluvíš?
O tom, že se svou snoubenkou, s kterou strávíš zbytek života, nemáš sex.
- Pročs jí to sakra řekl? - Já jí nic neřekl.
Ani nemusel. Mám to nahraný na mobilu.
- Cože? - Tys nás nahrávala?
Slyšela jsem všechno včetně chvalozpěvu na Sydney Sweeney.
To bylo fakt dětinský. Je to 23letá blbka.
Je jí 27 a na střední vedla robotickej tým.
Teď jde o to, že sis nás kurva nahrála, ty magore!
Myslela jsem, že mi něco tajíš. A měla jsem pravdu.
Neber si ji, když vám to v posteli neklape.
Fuj! S tebou to řešit nechci. Je to hnus. Taky mi nevyprávíš o sexu s Charliem.
Je to můj muž. Byla by to zrada.
Jenna bude moje žena. Vždyť to je stejný.
Tak do toho. Jak spolu šukáte?
Ojíždí tě zezadu? Jak tě píchá?
- Tobě to neřeknu. - Právě!
- Je to divný. - Přesně. Nechutný.
- Fajn. - Děkuju.
Sydneyino umění ještě neznám.
Kterými filmy mám začít?
Nelíbí se mi, že si ze mě děláš srandu.
Ale doporučuju drama Euforie nebo odlehčený film S tebou nikdy.
Tak dobře. S Jennou spolu nespíme. Spokojená?
Proč bych byla?
Řekni mi, že to je normální. Nic jinýho slyšet nechci.
Fakt. V našem věku nemá manželskej sex nikdo.
Ty taky ne?
No, zas tak moc ne.
Ne.
Nikdy.
Vždyť se jmenuješ Wild Card.
A vy to děláte pravidelně?
No, s Charliem máme zdravý sexuální život.
A kdy jste to teda dělali naposledy?
- Ráno. - Ráno?
- Co je? - Máte doma děti.
- Ježíši! Jste spolu snad 20 let. - Jo. Spali jsme spolu tisíckrát.
Viděli jste mýho muže, ne?
- Je neuvěřitelnej. - Je šíleně sexy.
- Takže co? Nespíte spolu? Já to nechápu. - Fajn.
- Na začátku bylo sexu víc. - Aha.
Chápete. A od té doby ho ubývá.
Teď už to bývá jenom na narozeniny. Ale já měl za náš vztah jenom jedny.
Jedny narozky.
- Tak to fakt nezní moc dobře. - Říká nymfomanka.
Možná náš vztah prostě není až tak sexuální, víte?
Děláme spolu plno skvělých věcí.
Luštíme vedle sebe křížovky.
- Dívám se, když hraje golf. - Hezký.
- Nesuď mě. - Já tě nesoudím.
- Ne? - Soudíš.
- Úplně šílíš. - Očima takhle…
Podle mě je sex důležitou součástí vztahu.
- Proto jsem to s tebou nechtěl řešit. - A s Wild Cardem jo?
Někdy chceš s někým mluvit, protože víš, že ti nic rozumnýho neporadí.
- Amen. Spolehni se. - Ale když spolu nebudete spát,
projeví se to jinde.
- Jo. - Což už se děje.
- Jak ses zabouchl. - To nic nebylo.
- Nic! - Ty taky?
- Ne! - A ty snad jo?
Šíleně. Do akciové analytičky v Salt Lake City.
Jmenuje se Stephanie Jacobsová. Je to kočka. Hele.
Bože, ty máš milenku?
Co? Jak se opovažuješ? Ne. Má manžela a dvě děti.
Je to jen pobláznění. Vidíš, normálka.
Chceš říct, že ses nikdy nezabouchla?
Do svýho manžela.
Fuj!
V posteli je skvělej.
- Proč? No tak. - Co je? Uklidněte se.
Domluv si hovor s tou Stephanií tentononc.
- Jacobsovou. - To je fuk.
Třeba jsem asexuál.
Třeba je sexualita spektrum a já jsem na jeho asexuální straně.
- Jo. - Jo.
- Nejsme v roce 1983, Sylvie. - Fakt ne? Ale máte pravdu.
Předpokládala jsem, že máte sex rádi.
- Jaks mohla? - Troufalost.
Na Sydney Sweeney obdivujete její herecké nadání.
Na škole byla nejlepší z ročníku.
- Co o ní nevíš? - Můžeme toho nechat?
Budu rád, když o tom až do smrti už nikdy nepromluvíme.
Děkuju.
Dobře.
Co teď, Wild Carde? Jakej je plán?
Další fáze je asi postel.
- Jsem vyřízenej! - Cože?
Asi mě uspali ti gumídci.
Nedivím se, že si nevrzneš. Jsi nudnej. Unavenej.
- Přezdívka na nic. - Znamená to „nepředvídatelnej“.
Střelenej i normální.
Proč jsi to tajil, když jsi nic nenaplánoval?
Nevím. Ze srandy.
Je mi 45. Chodím spát v deset.
Na Willově rozlučce ne.
Jsme v LA, můžeme dělat milion věcí. Vzbuď se, bude to parádní noc.
A spát nepůjdeme.
Můžeme jít do strip klubu?
Do strip klubu ne.
- Zahrajeme si Cards Against Humanity. - Máš je s sebou?
- Ne. - Zrovna hraje LA Galaxy.
V The Grove dneska hraje Santana revival.
- V Monrovii je rodeo. - Za 30 sekund skáču do pyžama.
Jsem úplně hotovej.
Poslouchejte.
Akvárium dneska pořádá akci na téma mořský život po setmění.
„Přijďte na akci jen pro dospělé.
Dress code stylový. Vstup od 18 let. Živá kapela, DJ, umění a kultura.“
Nebyl jsem si jistej, dokud jsi neřekla „kultura“.
- Hele. - Bude sranda.
Dáme si protizánětlivý konopný gumídky. Zkoukneme pár medúz.
Tak jo, lenochu.
- Bože, ten blbec vytuhl. Dělá si prdel? - Ježíši.
- Cože? - Leda tak Wild Prd, viď?
Jdu na to.
Co? Kde? Jdeme do strip klubu?
Do akvária.
- Proč? - To se dozvíš cestou.
Ať to tu kouká stát za to. Uber byl za 175 dolarů.
To je odvaz! Kontroluješ účtenky.
Mrkejte.
Ti nadrženci se muchlujou a promítají na ně medúzy.
- Pecka. - Podívejte.
- To je ono. Do toho. - Pecka.
Musíš spíš takhle.
Taky pecka.
Jo.
- Teď ty. - Jo.
Já nechci. Nemám chuť se muckat sám se sebou.
Wild Carde, ty ses dneska překonal.
- Jdeme na drink. - Hej.
Nechci se muckat sám se sebou. A co jako?
Je to nuda.
Hele. Kapela se jmenuje „Fish“, ale píšou to správně jako fish.
V akváriu dělají věci jinak.
To teda.
Tamta má devilsticky.
Patří ke kapele?
Ne. Prostě si do akvária přinesla devilsticky.
AKVÁRIUM PO SETMĚNÍ
Malování na tělo.
Slibovali kulturu a tady ji máme.
- Bože. - Slyšelas to?
Zabírají dietní gumídci na klouby?
Nechceš teplý mlíko, masáž, nebo tak?
Jsem unavenej. Přiletěl jsem ráno.
- „Unavenej. Přiletěl jsem.“ - „Unavenej.“
- Čau! - Ahoj!
Další promítání Písně keporkaka začíná za 15 minut.
- Jo. - Fakt to chcete vidět?
- Jo. - Kámo, je to 4D.
- Sedačky se klepou, stříká na tebe voda. - Fouká vítr. Je to interaktivní.
- Má to 44 minut. - To si děláš prdel.
Už nebudeš Wild Card.
- Ne. - Jen Card.
- I to je moc akční. - Jo.
Mělo by se ti říkat spíš Nudnej zmetek.
- Ospalec, ne? - Chrápzilla.
- Já vím. Spáč. Kdo spí, nehřeší. - Spáč se mi líbí. V čapce.
- Spáč, sráč. - Velkej sráč.
- Dědek. Děda. - Dřímal.
Je to Dědula. Páprda.
Podle ní je Jenna mrcha.
Už jsem se odvázal?
- Je to pravda? - Já nevím, zeptej se jí,
co dneska ráno Spáčovi vyprávěla.
- Tys to o Jenně fakt řekla? - Já…
- Fakt? Co to má znamenat? - No…
Proto se s ní mám rozejít. Nemáš ji ráda.
- Já věděl, že za tím něco je. - Nerozcházejte se.
Manželství bez sexu sice není v tvým dlouhodobým zájmu, ale…
Jenna je na tebe od začátku maximálně hodná.
- To není pravda. - Je.
Řekla, že jsem nula.
Určitě k tomu měla důvod. A co na tom?
- To se prostě říká. - Ne.
„Seš nula. Hej, ty seš nula.“ Řekla to takhle?
Neříká se to. Já to nikdy neslyšel a neřekl.
Proto se nemůžete vídat. Pleteš se nám do toho.
- Nepletu. - Plete?
- Jo. - A máš to!
Promiň, že jsem to řekl. Ale fakt se do toho pleteš.
Víš co? Už tě na svý super zábavný rozlučce nechci.
Ven trefíš sama.
To je škoda. Mrzí mě, že přijdu o sjezd perverzáků v akváriu.
- Kam jdeš? - Domů.
Vyspat se se svým mužem jako normální člověk.
Takže na ten film kašleme?
Ne! Kámo, je to moje rozlučka. Nekončíme, jasný?
Já vím. Chci ho vidět.
- Chceš? - Jo!
- Určitě? - Jo! Jsem pro. Podíváme se.
- Těším se. - Fajn. Zajdeme pro něco na zub.
Po osmý nejím. Přerušovaný půst.
- Kvůli energii. Sorry. - Mám rozlučku. A máš energii?
- Jo! - Jdeme pro jídlo.
- Fajn. - Je to moje rozlučka.
- A co mám jíst? - Chipsy nebo něco.
Dám si jeden.
Prokrista… Co to bylo?
Tys do mě uprostřed filmu strčil?
- Já se koukal. - Spadl jsi. Usnul jsi.
Hej, vzbuď se. Jsme u tvýho hotelu.
- Sakra, už? - Jo.
Já teď musím řídit až do San Diega. Děs.
Tak přespi tady. Padni do peřin.
- Můžu? - Jasně. Zítra to rozjedem.
Dáme brunch. Zaběháme si.
Dělají tu famózní bílkový omelety. Řekl bys, že v nich je žloutek.
- Super. Díky, kámo. - Jo.
Ach ne.
Do háje.
Bože. Krucinál.
- Hej, proč děláš takovej hluk? - Promiň, nechtěl jsem tě vzbudit.
Ale vlastně je to dobře. Už půjdu.
Rád jsem tě viděl. Moc mě to bavilo. Jsi nejlepší. Respekt.
- Seš kámoš. - Seš kámoš. Tamté půlce se vyhni.
Dobře.
- Šťastnou cestu. - Taky. Seš kámoš.
- Ahoj, neruším? - Ne, proč?
Budu předpokládat, že s manželem sexujete, pokud to nevyvrátíš.
Promiň, neměla jsem o Jenně říkat, že je mrcha.
To je v pohodě. Vlastně jsi měla pravdu.
Je mrcha, viď? Rozumíš mi.
Ne, je to neuvěřitelně milej a laskavej člověk,
proto je to tak na hovno, ale…
Manželství bez sexu nedám. Musíme se rozejít.
Zajedeš tam se mnou?
- Dobře. - Bezva.
Děkuju. Vážím si toho.
Můžu si u vás v koupelně převlíct trenky?
Cože? Proč?
- To máš jedno. - Dobře.
- Nechci to vědět. - Ne, nechceš.
Překlad titulků: Kristina Himmerová