Negaliu patikėti, kad vėl perku tokią. Varo į depresiją.
Kas tau nepatinka, bliamba? Juk tai tik mašina.
Žinoma, juk ne tau vairuoti.
Jei moteris vairuoja vienatūrį, jai ant kaktos parašyta, kad ji –
nematoma, neseksuali ir neprofesionali.
Nė vienas į tave pažiūrėjęs negalėtų pasakyt, kad tu ne profesionalė.
Apie tuos kitus du dalykus patylėsiu. Bet tu tikra profesionalė.
- Juk planuoji mano vestuves, ar ne? - Žinau.
- Labai malonu, kad paprašėt manęs. - Taip.
Bet pagrindinis mano darbas – visą dieną vežioti vaikus.
Aš negaliu. Negaliu pasiryžti. Nenoriu ir vėl vienatūrio.
Na, tokiu atveju
galiu tau pasiūlyti kai ką seksualesnio.
Sveika, gražuole.
Sveiki. Labas.
- Sveiki. Kaip sekas? - Puikiai.
Mudu su drauge norėtume išbandyti tą geltoną gražuolę.
Taip. Ieškau mašinos, kuri važiuotų greitai,
būtų seksuali ir keltų man nuotaiką.
Noriu vairuoti.
Taip.
- Gerai, varom. Varom. - Tegul parodo, ką moka, bliamba.
- Varom, bliamba! - Nagi. Taip!
Minutėlę.
Sveikutė, Pingvini. Kaip sekas?
Aš irgi tave myliu, brangute.
Perduok nuo manęs linkėjimus.
Perduok.
Po paraliais, Pingvini.
- Po paraliais. Dieve. - Jis vėl pavėlavo?
Tokie dalykai užknisa, Pingvini.
Apgailestauju.
Gerai, taip, na, šįvakar grįšiu vėliau.
Iki pasimatymo. Myliu tave, Pingvini. Iki.
„Myliu tave, Pingvini. Pingvini.”
Kas? Liaukis.
Staiga paploninai liežuvį, lyg gavęs per jį plaktuku.
Liaukis.
- Na, Džena nesikeikia, todėl... - Taip, suprantu...
- ...stengiuosi prie to prisitaikyti. - Suprantu.
- Tai dabar nušauk mane. Ir ką... - Kas tu?
- Kas? Ji nesikeikia. - Kas tu?
- Ėmėm vadinti vienas kitą Pingvini. - Viskas gerai? Pingvini?
Pingvini... Man patinka, bliamba.
- Ko tau iš manęs reikia, bliamba? - Kodėl taip elgiesi?
Na, tu neperdavei nuo manęs linkėjimų.
Kodėl neperdavei nuo manęs linkėjimų? Nenori, kad bendrautume? Kas yra?
Nebuvo progos. Nori, kad perskambinčiau ir perduočiau nuo tavęs linkėjimus?
- Ne, viskas gerai. - Parašysiu jai žinutę.
- Rašau jai žinutę. - Ne.
- Perdaviau linkėjimus nuo Silvijos. - Liaukis. Nereikia...
- Ji perduoda linkėjimus tau. Žiūrėk. - Ką gi.
- Gerai, Pingvini. - Ryšys atkurtas.
- Gerai. Varom. - Gerai.
Taip! Pirmyn!
Atsiprašau.
Atsiprašau. Aš negaliu.
Aš nenoriu. Negaliu. Aš nenoriu.
Man tai kelia įtampą.
Aš... Ne.
Ji labai žema.
Aš negaliu. Nenoriu.
Pone, gal padėtumėt man išlipti iš tos sumautos mašinos?
BEKMANO MOKYKLA
Gerai, primenu, teks paskubėti,
kad suspėtume į San Diegą po pamokų,
tad negaiškit laiko. O tu nepamiršk vairuotojo pažymėjimo.
Galėtum tu sėdėti priekyje, kai aš vairuosiu?
- Tėtis būna toks įsitempęs. Mane nervina. - Gerai. Žinoma.
Mama, ar rytoj būtina važiuoti į Legolendą?
Aš jau per didelis tam.
Nagi, sūnau. Man reikia surengti Vilo sužadėtuves.
O tėčiui patinka Legolendas. Jis visus jus ten nusives.
Turi darbą, mamyt?
Tipo.
- Gerai. Tipo, turiu darbą. - Iki.
- Iki, mama.
Iki.
Jis vadina ją „Pingvini”?
Taip. Labai keista.
- Todėl, kad jiems patinka pingvinai? - Turbūt.
Nesu mačiusi, kad Vilas taip elgtųsi.
Jis paprastas kaip dvi kapeikos. Galima sakyt, nuobodus.
Nežinau. Kažkaip liūdna. Bent man.
Kas blogo mėgti pingvinus?
Na, žinai, gal visa tai tik į gera.
- Gal Vilas pagaliau susitupėjo. - Gal.
Tiesiog nesitikėjau jį kada nors pamatyti tokį sutramdytą.
Bet gal tu ir teisus.
Pagaliau jis susitupėjo ir taps tokiu pat nuoboda, kaip mes, ar ne?
Mes ne nuobodos. Mums patinka Čapel Roun.
Dieve. Galėtumėt patylėti? Man reikia persirikiuot į kitą juostą.
Meive, kas vyksta mano dešinėje?
- Nieko. - Gali persirikiuoti.
Dieve, ten „Sephora”. Žiūrėk. Suk į pirmą išvažiavimą...
- Ką tu darai? - ...nusipirksim burbulinės arbatos.
Bandau atkurti garsinę mašinos, kurioje pilna paauglių, aplinką.
Tada dar pridėk „labai kūl”.
O Dieve! Ten Timotis Šalamė!
- Pala, kur? - Dega raudona!
Jėzau.
Tai tavo kaltė, brangusis.
Taip.
Šūdas!
- Na, sveiki. - Labas.
Sveikutė.
- O Dieve, kaip čia gražu. - Labas, Silvija.
- Taip. - Juokaujat? Vaizdas į vandenyną.
Sodai. Turiu pasakyt...
- Nesi anksčiau čia buvusi? - Ne.
Jis važinėja į darbą Los Andžele, tad...
- Taip. - Taip. Žavinga.
Na, taip gyvena milžiniško maisto produktų konglomerato prezidentė.
Silvija irgi prezidentė. Mes abi ambicingos.
Taip. Tu labai maloni, bet aš nedrįsčiau mudviejų lyginti.
Na, stenkis iš visų jėgų,
ir galbūt tavo viršininką atleis už seksualinį priekabiavimą.
Esu pati sau viršininkė, tad visko gali būt.
Žinai, kabinete turiu arbatpinigius pardavėjams.
Eime su manim, tuo pačiu ir namą aprodysiu.
- Taip. Mielai. - Puiku.
Sėkmės.
- Štai, prašau. Čia turėtų būti viskas. - Puiku.
Klausyk, kol esi čia, noriu paprašyti mažutės paslaugos.
Žinoma. Kuo galiu padėti?
Tėtis nori, kad Vilas prisijungtų
prie kažkokios kvailos sveikinimo kalbos, kurią jis planuoja rytojui.
- Aišku. - Bet Vilas nesutinka.
Pažįstu savo tėtį ir gerai žinau, kad kalba bus gėdinga,
bet tėčiui būtų labai svarbu, kad Vilas sutiktų.
Gal tu galėtum pabandyti jį įtikinti?
Žinoma. Ne, galiu pabandyti. Na... Juk pažįsti Vilą.
Jį labai sunku įtikinti daryti tai, kas jam nepatinka, pati žinai.
Jei tik galėtum pamesti jam šią mintį, būtų tikra nuostabybė.
Nuostabu, taip.
Atsiprašysiu. Kažkas skambina.
Iš Pekino biuro. Esi prezidentė. Supranti mane.
Taip. Liaukis mus lyginusi.
...vafliniai traškučiai.
Čin.
Gerai.
Jau išeini?
Taip. Nueisiu į klubą. Dar daug ką reikia padaryt iki rytojaus.
- Taip. - Džiaugiesi?
Taip. Labai. Žiauriai džiaugiuosi.
- Smagu. - Taip.
- Labai džiaugiuosi. - Kas nors negerai? Kas yra?
Klausyk, galiu tau kai ką pasakyti?
Dieve. Ji laukiasi? Džena laukiasi?
Ne. Bliamba, ne. Ne.
Priešingai. Lyg ir. Kažkuria prasme.
Turiu simpatiją.
- Ką? - Turiu simpatiją.
Po galais, ką nori man pasakyti?
- Aš ne... Ne. - Užmezgei su kuo nors romaną?
- Ką nori man pasakyti? - Neužmezgiau. Aš...
Tai tik nekaltas susižavėjimas. Nekaltas susižavėjimas...
Negi niekada nesi turėjusi simpatijos?
- Vaikystėje. Kai man buvo dešimt metų. - Na štai.
Supranti, ką tai reiškia. Ką aš jaučiu.
- Kaip jaučiuosi, ar ne? - Ką nori tuo pasakyti?
- Tai dabar viskas žlugs? - Tai tik... Ne.
- Tai tik nekaltas... Toks menkutis... - Nieko nenoriu apie tai girdėti.
Negaliu slėpti savyje šių jausmų.
Gali. Tavęs laukia vedybos.
Užrakink juos. Paslėpk. Tiesiog palaidok.
- Jau pasakiau tau. Per vėlu. - Kas tau negerai?
Pamiršk tą žmogų.
Reikėjo patylėti, tiesiog pajuokavau.
- Ką? - Aš tau nieko nesakiau.
- Nė žodeliu neužsiminiau. To nebuvo. - Tu dar čia?
- Sveika, brangute. - Dieve.
- Sveikutis. - Ką tu?
- Dieve. - Smagu tave matyti. Taip, na...
- Taip. - Taip smagu tave matyti ir...
pasimatysim vėliau.
Pasimatysim rytoj. Iki.
Nemanau, kad susižavėjimas tėra ikivedybinis jaudulys.
Kas dar tai galėtų būti? Tiesiog įtampa dėl vestuvių.
Tai reikalauja tam tikro pasiryžimo,
natūralu, kad jis išsigandęs. Tipiškas Vilas.
- Kas ta jo simpatija? - Aš neklausiau.
- Nieko nenoriu apie tai žinoti. - Ką tu jam pasakei?
Pasakiau, kad viską pamirštų, bliamba, ir nekeltų bangų.
Manau, tau reikėjo jį išklausyti.
Mielai būčiau išklausiusi,
bet anksti ryte jau turiu būti golfo aikštyne, nes atveža produktus.
Į renginį atvyksta 60 svečių, kelios dešimtys iš užmiesčio.
Dar man teks pasirūpinti garso ir vaizdo sistema sveikinimui.
Ar tai daug svarbiau nei išklausyti savo draugo Vilo abejones dėl vestuvių?
Abejonėms nebėra laiko, aišku? Traukinys jau išvažiavo.
Jo laukia vestuvės – nori jis to ar nenori.
Vestuvės bus. Mašina užvesta.
Mašina užvesta?
Taip. Užvesta. Jos nebeišjungsi, aišku?
Žinau, kad tau šis darbas yra labai svarbus,
bet neleisk, kad jis tau sutrukdytų pasikalbėti su Vilu.
Vestuvės – rimtas reikalas.
Manai, aš to nežinau? Pati buvau sutrikusi prieš mūsų vestuves.
Vilui teko mane įkalbinėti.
Pala. Tikrai? Jis tave įkalbinėjo?
Ne.
Juokauju.
- Nerandu lūpų balzamo. - Jis ant naktinio staliuko.
Gerai jau. Tiek to.
Tu teisus.
Rasiu laiko su juo pasikalbėti prieš vakarėlį rytoj.
Nemanau, kad jis būtų ką nors sakęs, jei nebūtų norėjęs su kuo nors pasikalbėt.
Suprantu. Gerai. Ačiū.
Man labai pasisekė, kad tave turiu.
- Žinoma. Myliu tave. - Ir aš tave, mielasis.
Ištekėti už tavęs buvo geriausias mano sprendimas.
Dieve, aš dar nemiegu.
Amžinas trukdis.
Kam jai reikėjo tų ausinių už 500 dol., jei ji jų nenaudoja?
GOLFO KLUBAS „VISTA DEL SOL”
VILOS GOLFO LAUKAI
Tik pažvelk. Geras.
- Sveikas, bičiuli. Labas. - Sveikutė.
- Sveika, Silvija. - Džena, atrodai nuostabiai.
Taip, ar ne?
- Sveikinu, bičiuliai. - Ačiū. Viskas nuostabu.
- Tu labai pasistengei. Tikrai. - Man... Taip.
- Man patinka pingvinukai ant stalų. - Taip, labai daug pingvinukų.
- Tai apie mus. Tu tikra šaunuolė. - Tikra tiesa.
Šaunuolė... Tikrai taip.
- Ir ta spalvų paletė... - Taip.
- Taip. Žinau. - ...puikiai sugalvojai.
- Tiek daug skirtingų spalvų. - Taip.
- Tu buvai teisi! - Visos įmanomos spalvos.
- Taip, iš esmės visos įmanomos spalvos. - Jos suderintos. Taip.
- Ką moki, tai moki. - Taip, moki.
- Sveikinu. - Labas, dėde Pytai.
- Taip. Smagu tave matyti. - Dėde Pytai. Labas.
Kur čia pilstomas viskis?
- Aš parodysiu. Prašau čia. - Taip.
- Baras pilnas, pone. - Myliu tave, pingvinuk.
Myliu tave, Pingvini.
Neapsigauk dėl dėdės Pyto.
Iš pažiūros jis labai mielas. Bet Korėjoje jis suvalgė žmogų.
- Jis nesakė, koks jo skonis? - Kaip lazanijos.
Lažinuosi, jis nekenčia pirmadienių. Aš teisus?
Noriu tavęs atsiprašyti už tą mėšlą, kurį vakar išliejau.
- Neturėjau to daryti. - Ne.
Negerai pasielgiau.
- Neatsiprašinėk. - Ne. Viskas gerai.
Tu norėjai su manim pasikalbėti.
O aš tave atstūmiau. Neturėjau to daryti,
- todėl labai atsiprašau. - Ne, viskas gerai.
Ne, jei atvirai, buvau išsigandęs, bet dabar jau man daug geriau.
- Viskas praėjo. Viskas baigta, girdi? - Gerai.
- Taip. Baigta. Puiku. - Smagu girdėti, bet...
- Taip. - ...jei norėtum apie tai pasikalbėti ar...
Nenorėčiau. Viskas gerai. Pamiršk.
Nieko nebuvo, todėl nėra apie ką kalbėti.
Supratau. Beje,
Džena paprašė manęs kai ko tavęs paprašyti.
Tikrai?
Kiek žinau, jos tėtis sakys sveikinimo kalbą,
- ir ji nori, kad tu jam padėtum... - Bliamba. Ta sumauta kalba.
Kas? Kas čia tokio ypatingo?
- Pasielk draugiškai. Nagi. - Ji siaubinga. Tikrai.
- Ji rasistinė? - Ne, ji ne rasistinė.
- Homofobiška? - Ne.
- Islamofobiška? - Taip, islamofobiška.
Jis nori, kad dalyvaučiau jo sumautoje islamofobiškoje kalboje
per savo sužadėtuvių šventę.
- Gal tau galvoj negerai? - Nežinau!
- Nesąmonė. Visiška nesąmonė. - Gerai.
- Aišku? Taip. - Bet prašymą tau perdaviau.
Taip, ačiū. Aš jį išgirdau, bet dalyvauti atsisakau.
Dieve. Reikia pasisveikinti su Dženos tetomis.
Ji turi aštuonias tetas.
- Ištisa kolonija. - Aišku. Na, sėkmės tau.
Labas, tetos! Sveikos atvykusios.
- Rimtai? - Matėt filmą „Paveldėtas”?
- Ikrai patižę. - Nesąmoningas filmas.
Sveiki, bičiuliai!
- Silvija. Sveika. - Sveikučiai.
- Malonu matyti. - Silvija, malonu...
- Malonu matyti. - Labas. Malonu jus matyti.
Atrodai nepakartojamai. Vartoji ozempiką?
Ką?
- Sveiki, bičiuliai. Ačiū, kad atvykot. - Ne.
Žiauriai geras klubas, seni.
Taip. Turbūt. Taip. Ji iš labai pasiturinčios šeimos.
Apie „Laimės alų” rašė „Eater LA”. Gal skaitei?
- Skaičiau. Taip. - „LA Times”. „New York Times”.
Persiuntei man visas iškarpas.
- Eina šikt, žmogau. Neįtikėtina. - Taip, žiauriai gerai.
Pamaniau, gal galėsiu pasikalbėt su Džena,
nes planuojam atidaryti dar vieną aludę „Laimės alus”,
tad jos patarimai būtų neprošal.
- Žinoma. Pirmyn, žmogau. - Tau leidus, su visa pagarba,
aš irgi norėčiau pasinaudot Dženos patarimais, bet mano tema – DI.
Jums nereikia prašyt mano leidimo pasikalbėti su ja.
Eikit, bliamba, ir kalbėkitės, aišku?
- Silvija. - Taip.
Galiu užduot tau darbinį klausimą?
- Žinoma. - Dabar mes su Redžiu esam apsinešę.
- Tai buvo klausimas? - Per maža dozė?
Dozė didelė, patikėk.
Įbėriau LSD miltukų į šampano taurę Omarui.
Ir nebežinau, į kurią.
Ką?
Gal kartais pastebėjot LSD miltukų kurioje nors šampano taurėje?
Aišku, juos būtų sunku pastebėti,
nes jie greitai ištirpsta ir tampa nematomi.
Tu juokauji, bliamba?
- Ne. - Kaip tai galėjo nutikti, bliamba?
Kaip jūs tai padarėt?
Man neaišku, kas tau neaišku. Mes įbėrėm miltukų į...
- Kas jums negerai, bliamba? - Ką jūs sau galvojot?
Jėzau, bliamba!
Vilai, žinau, kad pyksti.
Galim apie tai pasikalbėti, kai nebūsiu apsinešęs?
- Ne! - Užsičiaupk!
- Reikia surasti... Bliamba. - Reikia su... Košmaras.
Jums gal ir košmaras.
Bet įsivaizduokit, ką reiškia būti čia neapsinešus.
Niekas negerkit! Negerkit!
- Negerkit! - Niekas negerkit! Negerkit!
- Niekas negerkit. Prašau. Negerkit. - Negerkit.
- Pertraukėlė. - Padėkit... Negerkit! Negerkit.
- Negerkit, nes... - Tučtuojau nuleiskit taures.
- Nuleiskit taures. - Taip.
Kol dar neišgėrėt šampano.
- Taip! - Yra...
- Tęsk. - Yra...
- Tęsk. - Yra tokia sena žydų tradicija.
- Taip, todėl... - Už visus išėjusius.
Už visus išėjusius.
Mes nekalbam apie konflikto zoną.
- Jokios politikos. - Ir mes nekalbam apie...
Tai susiję tik su gerąja žydų gyvenimo puse.
- Taip. Gyvenimo ratas. - Klasika. Geri dalykai.
Tai iš „Liūto karaliaus”.
- Bet, na, suprantat. - Tai susiję.
Pakelkit taures...
- ...už visus išėjusius. - Už visus išėjusius.
- Išpilam. - Nagi, iki dugno. Iki dugno.
Iki paskutinio lašo. Taip.
Kad žydų dievas nekerštautų.
Buvo blogai. Bet ne taip blogai, kaip galėjo būti.
- Bet dabar reikia daugiau šampano. - Visiškai teisingai.
- Ką darom? - Aš viskuo pasirūpinsiu. Turiu planą.
- Tikrai? - Taip. Žinoma. Turiu planą.
Paimsim spraitą, sumaišysim jį su degtine
ir sakysim, kad tai – sausas ispaniškas sidras.
Niekas nepatikės.
Atleisk man. Negaliu patikėt, kad man taip nesiseka.
Košmaras. Aš sugadinau tavo sužadėtuves.
- Nesugadinai. Viskas gerai. - Tu man suteikei galimybę.
- Tai ne tavo kaltė. - Tai mano kaltė.
- Ne. - Tai mano kaltė.
- Ne. Tikrai ne. - Aš apsimetėlė.
- Tu ne apsimetėlė. Ne. - Apgavikė.
Mano verslas – nesąmonė.
Nusipirkau autobusiuką,
užsirašiau ant jo šono „Silvijos renginiai”,
o po dviejų mėnesių teko jį parduoti.
Kartais matau jį važinėjant mūsų rajone
ir turiu meluoti vaikams, kad jį pavogė.
Tiesiog nupirksim daugiau šampano, gerai? Viskas bus gerai.
Yra baltojo vyno. Gal išpilstykim jį vietoj šampano?
Mums reikia šampano. Dženos tėvai nieko kito negeria.
- Tik šampaną, bliamba. - Tikrai?
- Taip, mums reikia šampano. - Gerai. Važiuosiu ir nupirksiu.
Aš su tavim. Aš geriau čia viską pažįstu. Bus greičiau.
Vilai, juk tai tavo sužadėtuvės. Tu negali išvažiuoti.
Kuo mažiau ginčysimės, tuo greičiau viską padarysim.
Klausyk, važiuojam jau. Aš vairuosiu.
Padėk tą spraitą.
Arba neškis, jei nori.
Smagumėlis. Sportiška.
- Taip. - Gerai.
Kompanijos mašina. Vienas šio darbo privalumų, žinai?
Toks jausmas, kad ji be amortizatorių,
tad gerokai tave pakratys.
Mūsų laukia linksma kelionė, ar ne?
- Smagu. - Taip.
- Norėčiau būt su sportine liemenėle. - Taip, ir aš.
GĖRIMŲ PARDUOTUVĖ
Ne. Šūdas!
Kas?
Dženos tėtis geria ne bet kokį šampaną.
- Kokį jis mėgsta? - „Veuve Clicquot”.
Jis tik ir kalba apie savo sumautą „Veuve Clicquot”.
Jis mėgsta „Veuve Clicquot”.
Čia nėra „Veuve”. Nematau jokio „Veuve”.
Atsiprašau, pone. Gal sandėlyje turite „Veuve”?
Atsiprašau. Viskas, ką turime, yra lentynose.
- Neturit daugiau „Veuve”? - Ar taip reikia tarti?
Kita parduotuvė už pusvalandžio kelio nuo čia.
Būtų kvaila ten važiuoti... Viskas bus gerai.
REZERVUOTA
Ten „Veuve”.
Ten sumautas „Veuve”.
- Žiūrėk. - Tik pažiūrėk.
Taip. Kiek nori „Veuve”.
- „Veuve”. - Ne.
- Nors vežimu vežk tą „Veuve”. - Labai atsiprašau,
bet jis užrezervuotas kitai šventei.
- Visas rezervuotas? - Taip.
Jūs turbūt nesuprantat. Mes bandom išgelbėti sužadėtuvių vakarėlį.
Jūs mums labai padėtumėt. Parduokit nors pusę.
Norit pasakyti, kad pagrindinė problema yra šampanas?
Pirmą kartą pasakei tą juokelį?
- Ne. - Taip. Aš taip nemanau.
Mes gausim to sumauto šampano.
Be abejo.
Gerai. Plikio nesimato. Prie darbo.
Gerai.
Pavardė ant užsakymo – Hektoras Alvaresas.
Labai gerai.
Belieka surasti labiausiai apsinešusį darbuotoją.
- Dieve. - Bingo.
- Einam, bičiuli, bliamba. - Pirmyn.
- Sveiki, pone. - Sveiki.
- Mes telefonu užsirezervavom „Veuve”. - Taip. Tas „Veuve” yra mūsų „Veuve”.
Taip, Hektoro Alvareso vardu.
Eime su manim.
Eime.
Puiku. Labai gerai, ačiū.
Gerai.
„Veuve”. Galima jūsų asmens dokumentą?
Ačiū labai.
Paglostėte mano savimeilę.
- Gerai. Tik nepradėk flirtuoti. - Priglauskite čia.
Štai ir viskas.
Atsiprašau.
- Čekio reikia? - Nereikia, ačiū.
- Pone! - Mes jau sumokėjom.
Gerai. Atsargiai!
Viskas gerai.
Tai šūdas.
Džiaukis, kad čia negalioja persekiojimo politika, žmogau!
- Geras! - Dieve! Tai buvo nuostabu.
Mes kaip Robinas Hudas, tik kariaujam su didmeninės prekybos centrais.
- Dėjau ant jų! - Taip! Dėjau!
Nors, jei atvirai, man tai jie patinka.
- Jie labai patogūs. - Ten visko gali rasti.
Šūdas, žinai, ką? Užsuksim čia trumpam.
- Ką? - Stabtelėsim čia trumpam.
- Tu nori valgyti? - Ne.
Reikia grįžti į sužadėtuvių vakarėlį.
Nesijaudink.
- Užtruksim tik kelias sekundes. - Juk tai tavo sužadėtuvės!
Čia skaniausi sumuštiniai visame San Diege.
- Skanesnių turbūt nesi ragavusi. - Aš nenoriu sumuštinio!
Vienas kąsnelis, ir pasakysi man „ačiū”.
- Tai pakeis tavo gyvenimą. Skanumėlis. - Aš nenoriu sumuštinio.
Noriu grįžt į šventę, kurią surengiau...
- Tai bus... - ...tau.
Dvi sekundės. Prašau, nurimk, gerai?
- Negaliu. - Sveikutis, Vilai.
- Labas! - Kaip sekas šį nuostabų šeštadienį?
Viskas gerai.
Liuks.
Kalbi kaip ateivis iš „Ateivio”. Jūs, jaunimas, jį dar žiūrit?
- Mačiau tą filmą. - Taip. Puiku. Džiaugiuosi.
„Ateivis” amžinai. Taigi...
- Graži šukuosena. - Ačiū. Ji nauja.
- Noriu išbandyt ką nors naujo. Taip. - Ji tau labai tinka.
Ačiū.
Čia mano draugė Silvija.
- Labas. - Aš Hana.
- Labas. Malonu susipažinti. - Ir man.
Taigi, ką šiandien rekomenduotum?
Ką tik atvežė labai skanaus džiovinto saliamio
iš mėsininko parduotuvės Los Olivose.
Jis puikiai dera su naminiu ožkos pieno sviestu.
- Visa tai – vietinė produkcija. - Puiku, taip.
Man vieną tokį.
- Ką jums pasiūlyti? - Nieko. Ačiū.
- Miela vietelė, tiesa? - Taip, miela.
Labai miela.
- Čia ir yra tavo sumauta simpatija, taip? - Ne.
- Taip. - Ne.
Paraudai kaip burokas, kai ji pagyrė tavo šukuoseną.
Aš nemoku priimti komplimentų. Nežinau, ką sakyti...
„Liuks. Viskas gerai. Matei „Ateivį”? Pameni „Ateivį?”
Gerai jau, taip.
Hana – mano simpatija, aišku? Tai ji.
Todėl atsitempei mane čia per vakarėlį,
kurį surengiau tavo naujajai šeimai?
Taip. Žinau.
Baisu, ar ne? Būtent taip ir padariau.
Neleisiu tau susigadinti gyvenimo
- dėl kažkokios mis „Jersey Mike's”. - Čia tau ne „Jersey Mike's”, aišku?
Ši užkandinė yra gavusi ne vieną apdovanojimą.
Be to, pati man sakei, kad galiu apie tai su tavim pasikalbėti.
- Apsispręsk vieną kartą pagaliau. - Gerai. Aš tavo draugė.
- Aš čia. - Taip.
Tu nebemyli Dženos? Ar čia visa problema?
Ne, myliu Dženą be proto.
Tiesiog, supranti, kai ateinu čia ir pasikalbu su Hana,
man kyla klausimas, gal ji labiau mano lygio?
Gal ji labiau mano lygio?
Aš leidžiu laiką su Džena ir jos šeima, mes vaikštom po golfo klubus,
kepam lauke kepsnius.
O tada ateinu čia ir... Hana.
Ji šauni. Gal ji labiau mano lygio.
- Supranti, ką noriu pasakyti? - Gerai.
- Tikrai manęs šito klausi? - Taip.
Todėl atsivežei mane čia?
Klausyk, tu mane pažįsti geriau už visus.
Man tik reikia patarimo, girdi?
Gerai.
Kokia...
- Hana. - ...ta Hana? Kokia ji?
Na, ji labiau mano lygio.
Ji labai įvairialypė,
todėl būtų sunku apibūdint ją vienu sakiniu, bet aš pabandysiu.
Gerai.
Jai patinka sumuštiniai.
Kas dar?
Vasaros mėnesiais ji atrodo daug laimingesnė.
Ji sakė, kad jai patinka vasara.
Ji pasakė: „Vasarą aš daug laimingesnė.”
- Rimtai? - Jai patinka penktadieniai.
Ji man pasakė: „Ačiū Dievui, pagaliau penktadienis.”
- Gali būt, kad ji religinga. Spėju. - Apie ką tu kalbi?
- Aš nieko apie ją nežinau. - Kas čia vyksta? Tu paprasčiausiai...
- Aš nieko apie ją nežinau, bliamba. - Tu tiesiog sąmoningai viskam kenki.
- Žinau. - Kaip visada.
Kai tik tau pasitaiko kas nors gero, tu būtinai viską sugadini.
- Dabar vėl darai tą patį. Taip. - Aš taip elgiuosi, ar ne?
- Aš tikrai taip elgiuosi. - Taip.
- Amžinai taip elgiuosi. - Nustok galvoti apie tai,
- kaip būti kietam, girdi? - Bliamba.
Klausyk, vedybos iš tikrųjų baugina.
- Taip. - Įsipareigojimai baugina.
- Tas tiesa. - Taip.
Bet aš tave pažįstu. Tu gali.
- Gerai. - Gerai? Taip?
Viskas, ką tau reikia prisiminti apie tą merginą, yra tai,
kad ji turi tatuiruotę su Dedpulu.
- Žinau. Ji turi tatuiruotę su Dedpulu. - Tai siaubinga.
Vis sau kartoju, kad ji ją išsitatuiravo dar prieš pasirodant filmui, bet ne.
Ji turbūt ją išsitatuiravo tada, kai pasirodė antroji filmo dalis.
- Ji turi tatuiruotę su Dedpulu. Taip. - Labai negerai.
- Ačiū. Matai? Esu tau dėkingas. - Gerai. Kaip tu?
- Dabar man daug geriau. - Gerai.
Būtent šito ir tikėjausi. Man viskas gerai. Ačiū tau.
Nespirk. Jis turi veidą.
Hitleris irgi turėjo veidą.
Jei jis važiuotų pro šalį su buritais, aš ir jam įspirčiau.
- Šūdas! - Jėzau.
- Dieve. - Tikiuosi, viskas gerai.
Sausas ispaniškas sidras iš Barselonos.
Taip. Prašau. Paragaukit.
Sveiki visi. Aš Henkas.
Bet šiandien galite mane vadinti nuotakos tėvu.
Prašau jūsų visų šiltai pasveikinti mūsų būsimą žentą Vilą.
Vilai!
Vilas iš tikrųjų yra nuostabus vyrukas, nors ir ne raudonplaukis.
Taip.
O čia – mano mažoji princesė.
Visi puikiai žinot, kad aš beprotiškai ją myliu,
bet mes čia su vyrukais susibūrėm ir nusprendėm atskleisti jums tai,
ko galbūt apie ją nežinojot, gerai?
Gerai.
Saulėtoji La Chola
Klubai, kuriuose ji šoka
Džena visur suspėja ir viską moka
Vadovauja kompanijai, žaidžia golfą
Valdybos nariai jos bijo kaip velnio
Mano tėvai nemėgsta kelionių lėktuvu
Bet dėl mano Dženos pasistengė
Džiaugiuosi, kad jie atskrido
Į San Diegą Kuriame pildosi svajonės
Ačiū.
Ačiū, Vilai, kad leidai mano šeimai
- pastatyt tave į nepatogią padėtį. - Ačiū. Myliu tave.
- Kaltas. - Taip, gerai.
Su manim jie šitaip elgiasi visą gyvenimą.
- Aš labai tave myliu, Vilai. - Ir aš tave.
Ir paskutinis tostas.
Už visus išėjusius.
O dabar paskanaukit „Tammy” keksiukų.
Jie labai skanūs.
Buvai teisus. Tas sveikinimas buvo labai šiaip sau.
Jis buvo žiaurus, bliamba, ar ne?
Ačiū, kad pasikalbėjai su manim.
- Dabar jaučiuosi daug geriau. - Ne. Tai mažiausia, ką galėjau padaryti.
Aš tikrai manau, kad judu su Džena labai vienas kitam tinkat.
Ačiū.
Man labai svarbu, kad tai sako žmogus, kuriuo aš pasitikiu.
Dar kartą ačiū.
Na, pranešk man, kai rasi tokį žmogų.
- Už Džei Lo. - Už Dženifer Lopes.
Ir už tave. Tu šauniai pasistengei.
- Išgelbėjai situaciją. Šitą tai tu moki. - Ačiū, bičiuli.
Ispaniškas.
- Skonis kaip spraito. - Sidro.
- Smagus vakarėlis. - Taip. Ji šaunuolė, tiesa?
Ji labai pasistengė, ar ne?
Džiaugiuosi, kad tau patiko, Džena.
Man buvo labai malonu susipažinti su tavo šeima.
- Taip. - Viskas buvo tobula...
nepaisant to, kad didžiąją laiko dalį jūsų nebuvo.
Tiesiog įdomu, kur buvot dingę?
Mes tik...
Pritrūkome šampano.
- Taip. - Na, reikėjo...
Reikėjo nupirkti daugiau „Veuve”
- tostui. Taip. - Mes išvažiavom nupirkti „Veuve”, ir...
Ir viskas.
Kaip pasakysi.
Taip!
- Ne. - Taip!
- Dieve. - Taip!
Taip!
- Na... spėju, jis rado mano taurę. - Taip!
- Dėde Pytai! - Sustabdykit jį.
- Aš turbūt eisiu padėti. - Taip, man turbūt neverta.
- Taip. - Gal ir neverta. Gerai.
Ačiū dar kartą.
Pytai!
Dėde Pytai!
Išvertė Laima Banionienė