Pienākums ir upurēšanās.
Tas ir augstāks par visu,
pat par asinsradniecību.
Tas jāievēro visiem godavīriem.
Ziemeļu lielais pienākums pret Septiņām valstībām
ir senāks par visiem zvērestiem.
Kopš pirmļaužu laikiem
mēs tās esam sargājuši no aukstuma un tumsas.
Naktssardzes spēks
izsenis bijuši nolemti vīri,
kuru vienīgā manta ir viņu dzīvība.
Bet mans sencis Torhens Stārks
iedibināja tradīciju ziemas sākumā ziedot.
Katram desmitajam mūsu saimes vīram jāstājas sardzē.
Tas nav sods,
tas ir gods.
Šo pienākumu pieņem visi, kas kalpo Ziemeļiem.
Pat mani radinieki.
Ziemeļiem jābūt gataviem.
Ziema tuvojas.
Tuvojas?
Kas tad ir šis, kas krīt no gaisa un saldē līdz kaulam?
Tikai vasaras nogales sniegs, princi.
Ziemā tas pārklās pilnīgi visu.
Visas atmiņas par siltumu izplēnēs.
Mani silda doma, ka pirms simt gadiem
mūsu senči vienojās šajā pašā vietā.
Iekarotājs un Ziemeļu karalis.
Labi, ka jūs esat žēlsirdīgs un nedraudat man ar savu pūķi.
Princi.
Cienkungs.
Dižais Torhens Stārks drīzāk mirtu, nekā mestos uz ceļa,
ja neticētu, ka Iekarotājs apvienos Septiņas valstības.
- Tur jums taisnība. - Tagad šai vienotībai draud briesmas.
Zeme drīz sašķelsies,
ja vīri neatcerēsies, ko zvērēja Viserīsam un viņa likumīgajai troņmantniecei.
Stārki savus zvērestus neaizmirst, princi.
Bet jūs zināt, ka man jāsadala uzmanība starp ziemeļiem un dienvidiem.
Ziemā pienākums pret Mūri ir svarīgāks
par pienākumu pret Karaļa ostu.
Maniem vīriem jāstāv šeit.
Kamēr jūsu vīri stāv sardzē pret mežoņiem un sniegu,
Haitaueri grasās sagrābt troni.
Lai aizstāvētu savas tiesības
un valsts nesašķeltos, manai mātei vajag armiju. Būs karš.
Visā valstī, cienkungs.
Bez Ziemeļu atbalsta karot nevarēsim.
Mans tēvs atveda karali Džihirīsu un karalieni Alisannu apskatīt Mūri.
Viņa gaišība stāvēja šajā pašā novērošanas postenī
un redzēja, ka viņu pūķi,
visvarenākās būtnes pasaulē, atteicās lidot tam pāri.
Domājat, mani senči uzcēla šo 700 pēdu augsto ledus mūri,
lai aizturētu sniegu un mežoņus?
Ko tad tas aiztur?
Nāvi.
Man ir vairāki tūkstoši sirmbāržu, kas pieredzējuši ļoti daudz ziemu.
Viņi ir rūdīti.
Tātad veci.
Varu tūdaļ sūtīt viņus ceļā.
Ja jūsu sirmbārži ir karotāji, tad karaliene viņus pieņems.
Viņi cīnīsies nikni.
Kā ziemeļnieki.
Atlidojis krauklis. Steidzama ziņa no Pūķakmens.
Gevi, Meilisa!
Kāp atpakaļ seglos!
Mums jālido.
Es viena bez apstājas sargāju atklāto jūru simt jūdžu garumā
un noturu blokādi.
Meilisai jāpaēd un jāatpūšas. Un man arī.
- Jālido uz Karaļa ostu. - Kāpēc?
Jānogalina Vagāra.
Viens es ar to sirmo maitu netikšu galā,
bet par abiem mēs ar pūķiem piebeigtu gan Vagāru, gan viņas jātnieku.
Paņemtu dēlu pret dēlu.
- Vai to pavēlēja karaliene? - Viņas šeit nav.
Man būtu jāpieņem uzticības zvēresti Hārenholā,
bet es te cīnos viņas karā.
Vai arī vienkārši jāgaida viņa atgriežamies.
Viņa ir prom vairākas dienas. Pārāk ilgi. Viņa ir ievainojama.
Viņa sēro.
Māte sēro, bet karaliene izvairās no pienākumiem.
Man ziņu par Lēnas nāvi atnesa krauklis.
Es mocījos vairākas nedēļas,
atteicos tam ticēt.
Tikai ieraudzījusi meitas mirstīgās atliekas,
es beidzot varēju sākt sērot.
Krauklis pavēstīja Rinīrai, ka viņas dēls ir miris.
- Viņai pašai par to jāpārliecinās. - Lidot vienai bija muļķīgi.
- Ja nu Īmonds gadās ceļā? - Tad man žēl Īmonda.
Karaliene pareizi darīja, ka nozuda.
Nepadevās atriebības kārei, kā citi.
Ja tu būtu rīkojusies, kad bija izdevība,
Īgona asinslīnija būtu pārrauta
un Lūks būtu dzīvs.
Lido man līdzi!
Es pavēlu.
Tu neesi karalis.
- Cienkungs. - Cienkungs.
Cienkungs.
Brīnums, ka kuģis vispār atgriezās no Pakāpienu salām.
Par mata tiesu.
Šorīt atbalstīt blokādi devušies vēl septiņi kuģi.
Rīkle ir plata, un mums nepietiek spēku,
lai nosegtu visu atklāto jūru.
Manam kuģim jāatgriežas jūrā un jāvada flote.
Remonts aizņems vairākas nedēļas.
Bet es aprunāšos ar brāli.
Varbūt atradīsim vairāk darbaroku.
Pirmīt kalējs atnesa šo.
Cienkungs?
Es to pasūtīju princim Lucerīsam.
Es ļoti skumu par jūsu mantinieka nāvi.
Tik neģēlīga nodevība.
Piedodiet, cienkungs.
Ar jūsu atļauju. Daudz darba.
Man teica, ka tu esot izvilcis mani no jūras.
Tikai izpildīju savu pienākumu.
Esmu tavs parādnieks, Alin.
- Mierā, vīri! - Kājās!
- Uzmanību! - Visi vietās!
Esiet vērīgi, vīri!
- Pūķis! - Pūķis!
- Pielādēt skorpionu! - Pielādēt skorpionu!
Tuvojas no dienvidaustrumiem!
Grieziet riņķī!
- Skorpions gatavs! - Gaidiet!
Gaidiet!
Atlikt! Tā ir Vagāra.
- Atlikt! - Ir atlikt!
Kur ir Džihirīss?
Mācās.
Kur tieši?
Ko tev no viņa vajag?
Ņemšu līdzi uz mazo padomi.
Reiz viņš būs karalis. Lai sāk mācīties.
Ja nu viņš negrib būt karalis?
- Kur viņš ir? - Bibliotēkā.
Neizjauc viņa dienaskārtību!
Man bail.
Nebaidies.
Tikai muļķi uzbruktu pilsētai, ko sargā Vagāra.
Es nebaidos no pūķiem.
No žurkām gan.
Karaliene ir mūžīga mīkla,
vai ne?
Gaiss kļuvis dzestrs.
Vasara tik tiešām ir galā.
Mūs gaida mazajā padomē, gaišība.
Mēs nedrīkstam...
to atkārtot.
Jā, jūsu gaišība.
Palīdzēsiet?
- Jūsu gaišība. - Labdien!
Džihirīsam jāapgūst galma likumi, jo reiz būs jāvalda. Augšā!
Labu rītu, kungi!
Māt!
Kas jauns?
Mūsu vēstules Ielejai un Ziemeļiem joprojām palikušas bez atbildes.
Maitas!
Vētrasgals būs mūsu,
kad princis Īmonds salaulāsies ar lēdiju Florisu Barateonu.
Gaidu viņu apliecinājumu ar zvērestu.
Mans brālis pulcē rietumu spēkus
pie Zelta Zoba, bet mēs...
Paldies, princi. Jūs esat ļoti izpalīdzīgs.
Mans brāļadēls Ormunds pulcina spēkus un izies no Senpilsētas.
Ceļš līdz Upjzemēm visdrīzāk būs ātrs un bez lielas pretestības.
Vai Rinīra ir man atbildējusi?
- Uz atvainošanos par dēla nāvi? - Nē, jūsu gaišība.
Tā kā Rīkles blokāde turpinās,
jādomā, ka princese atsakās no piedāvātajiem noteikumiem.
Un karš ir nenovēršams.
Varbūt ar jūsu gaišības līdzdalību...
Pietiek!
...izdotos panākt citu vienošanos.
Tūdaļ laidiet vaļā! Vai kāds nevarētu...
Vai troņmantnieks jums traucē, Tailand?
Nē. Nē, nē, nemaz, jūsu gaišība.
Šķiet, viņš grib pajāt.
- Gaišība. - Pajāt?
Uz zirga.
Būtu jautri, ko, Džihirīs?
Vai karaļa mantzinis nebūtu labs rumaks?
Jūsu gaišība.
Mums jāapspriež svarīgas lietas.
Ja sīrs Tailands netraucētu.
Labi.
Jokus pie malas, Tailand!
Jūsu gaišība.
Ej nu, Džihirīs! Malacis!
Kur mēs palikām?
Rinīras blokāde nospiež Karaļa ostu,
un spiediens strauji pieaugs.
Vajadzēja viņu nogalināt, kad bija izdevība.
Diemžēl pārsteiguma moments ir zaudēts.
Un līdz ar to arī iespēja atrisināt konfliktu ātri.
Jāspēlē ar tām kārtīm, kas iedalītas.
Lai pārrautu Jūrasčūskas blokādi,
jāpastiprina gan Lanisteru, gan Haitaueru flote.
Vajag jaunu karaļa flotes pārzini.
Varētu piedāvāt šo amatu Daltonam Greidžojam.
- Īmond, ko tev te vajag? - Karalis mani izsauca.
Tu neesi padomē.
Īmonds ir mans tuvākais radinieks un labākais zobena cilātājs. Laipni lūgts!
Ceļš uz Karaļa ostu ved caur Upjzemēm.
Jāizveido atbalsta punkts pie Hārenholas.
Ja Upjzemju valdnieki nezvērēs man uzticību,
sastapsies ar Vagāru un Saulesliesmu.
Pie reizes nosvilināsim blokādi.
Rinīrai arī ir pūķi.
- Manējie ir lielāki. - Ja pūķi karā kritīs,
vairs tos neatgūsim. Jārīkojas piesardzīgi.
Vecais, resnais Tūlijs stāsies zem mana karoga vai sadegs.
Lidosim uz Straujupi!
Jūs esat karalis. Nedrīkstat riskēt ar dzīvību.
Un Vagārai jāpaliek šeit,
lai Rinīrai atriebībā par dēlu neienāk prātā uzbrukt.
Uzreiz pēc karaļa Viserīsa nāves tika pieļautas kļūdas.
Nedrīkstam tās vairot.
Jūs jau parādījāt savu varenību, gaišība.
Tagad jāievēro pacietība un atturība.
Es pastāvīgi sūtu kraukļus.
Ar laiku jūs atbalstīs arvien vairāk namu.
Vēsture un paraugs būs jūsu sabiedrotie.
- Labu rītu, jūsu gaišība! - Labu rītu, Laris!
Biju ienācis pirmīt pirms mazās padomes sēdes,
bet jūsu istabmeita teica, ka esat nevesela?
Par ko gribējāt runāt?
Esmu izklaušinājis visus pils kalpus.
Atklājās daudz kas interesants,
un domāju, ka esmu atradis visus nodevējus.
Kas ar viņiem notiks?
Viņi vairs neelpo mūsu gaisu.
Es personīgi izraudzījos jūsu jaunos kalpus.
Vienkārši... Dod šurp!
Jūsu gaišība?
Ejiet prom!
Vienkārši ejiet prom!
Pūķa spārns!
Tas ir spārns.
Pūķis!
Slava karalim Īgonam!
Īgons Augstsirdīgais, otrais, kurš nosaukts šajā vārdā,
andalu, roinaru un pirmļaužu karalis,
Septiņu valstību pavēlnieks un Karalistes aizstāvis.
Slava karalim Īgonam!
Augstsirdīgais?
Jūsu gaišība.
Aiciniet pirmo lūdzēju, karaļa labā roka!
Labu rītu, jūsu gaišība!
Nekas. Nevajag uztraukties.
Kā tevi sauc?
Džerārds, gaišība.
Labu rītu, Džerārd!
Kā karalis var tev palīdzēt?
Redziet, mans ganāmpulks.
Desmito tiesu...
ziemas sākumā paņēma kronis.
- Ja būtu paspējis sagatavoties... - Tas jāatdod.
Jūsu gaišība?
Tev ziemā vajag kazas, vai tad ne?
- Aitas, gaišība. - Aitas. Vēl labāk.
Es atjaunošu tavu ganāmpulku pilnā sastāvā.
Visām kroņa zemēm jau ir paziņots,
ka lopu desmitā tiesa pieaugs, lai pūķiem būtu ko ēst
pēc palielinātas slodzes un, nedod dievs, kara laikā.
Pareizi. Pareizi.
Vai nevaram atdot tikai viņa aitas? Viņš tik tālu nācis.
Ja atdosiet aitas vienam ganam,
tad drīz visi stāvēs jūsu troņa pakājē un gaidīs to pašu.
Viņi neuzzinās.
Kad runā karalis, jūsu gaišība,
dzird visi.
Pēc nopietnām pārdomām
es tomēr esmu nolēmis, ka nevaru atdot tev aitas.
Ja sāksies karš, maniem pūķiem vajadzēs barību.
- Nākamais! - Bet...
Sāls krājumi uz ziemu vienmēr izsīkst, jūsu gaišība.
Mūs apgādā kuģi no Esosas.
Bet blokādes un draudošā kara dēļ...
Nodevīgā blokāde ilgi neturpināsies. Sūtīšu Vagāru, lai pārvērš to pelnos.
Nākamais!
Hjū, jūsu gaišība.
Visi kalēji labprāt atbalstītu jūs cīņā pret Rinīru.
- Bet? - Bet...
dzelzs cena ir pieaugusi.
Vienu skorpionu būvē vairākas nedēļas.
Vārdu sakot, mums iet grūti.
Ja kronis maksātu, pirms uzsākam darbu,
tas būtu liels atspaids.
Ne tikai man, bet visiem kalējiem, kas jums kalpo.
Jums atlīdzinās, turklāt labi atlīdzinās.
Bez jūsu ieročiem mana armija karā neuzvarēs.
Turpiniet tos darināt.
Mūsu uzvara ir atkarīga no mazļaužu pūlēm.
Esmu jums no sirds pateicīgs.
Nākamais lūdzējs!
Mana sirds gavilē, redzot jūs Dzelzs tronī.
Manā zēnībā tronī sēdēja Džihirīss,
un jūs man viņu atgādināt.
Jūs ar mazļaudīm tiekat galā tikpat izveicīgi kā jūsu tēvs.
Paldies, cienkungs.
Vai mēs varētu aprunāties netraucēti?
Karaļa labā roka ir paradis turēt grožus stingri.
Tāpat viņš uzraudzīja jūsu tēvu.
Par Viserīsu teica, ka viņš ir padevīgs.
Es to zinu.
Domāju, ka brīdī, kad esam par matu no kara,
jūs gribēsiet par sevi radīt citu priekšstatu.
Kā?
Oto Haitauers
bija jūsu tēva labā roka, jūsu gaišība.
Meita!
Gaidu tikšanos vairākas stundas.
Bija daudz lūdzēju.
Es sāku šaubīties...
vai mums tiešām ir viens mērķis.
Atzīšos, ka es arī reizēm par to šaubos.
Atklāšu tev savu mērķi.
- Uzvara. - Un ko tu sauc par uzvaru?
Rinīra zvēr uzticību
un Īgons mierīgi sēž Dzelzs tronī.
Kā Viserīss vēlējās.
Ja tu tiešām tā domā, tad esam vienisprātis.
- Tad esi mans sabiedrotais. - Es esmu.
Sabiedrotais pie padomes galda pastāvīgi nemestu man sprunguļus riteņos.
- Es tur sēžu un jūtu tavas dusmas. - Sašutumu.
Izšķirošajās dienās pēc Viserīsa nāves viss nenotika, kā iecerēts.
Tā nav mana vaina.
Tu esi paraugs abiem maniem dēliem. Trīs karaļu labā roka.
Īgons dedzīgi grib sevi pierādīt, un Īmonds...
Īmonds ir dusmīgs.
Rinīras dēls izdūra viņam aci, bet sodu nesaņēma.
- Lai cik ļauns būtu viņa nodarījums... - Jaunības untums.
Gribētos cerēt.
Īmonds kļūdījās.
Bet viņš ir bezgalīgi uzticīgs. Cenšas izdabāt.
Un Īgonam mani joprojām vajag. Vismaz privātajā dzīvē.
Bet, ja tu allaž mani apsauksi, zēniem mana balss drīz būs tukša skaņa.
Es par to nebiju iedomājies.
Pieskatīsim Īgonu, kamēr pāries pirmais valdīšanas skurbums.
Kad viņu pārņems apnikums, mēs varēsim iet pretī savai uzvarai.
Laba stratēģija, meit.
Bet ņem vērā, ka tagad uzvaru var gūt vienīgi ar vardarbību.
Es zinu.
Bet nedrīkst zaudēt mēru.
Nē.
Gatavojieties abordāžai!
Abordāžas vienība gatava!
Pēc valdnieka Korlīsa Velariona pavēles
meklēt tilpnē bezbiļetniekus!
Ei! Tu! Kas tas ir?
Tu!
Iepriekšējā reizē jūs bijāt divi.
Baltais Tārps.
Domāji, ka bez tevis iznīkšu?
Nedomāju, ka uzplauksi par nodevēju.
Tās ir augstdzimušo spēles. Es esmu vienkāršu ļaužu.
Cik sen tu pārdod noslēpumus Oto Haitaueram?
Tik, cik viņam ir zelts, ko maksāt.
Kāpēc tu bēdz no Karaļa ostas tik nožēlojamā skatā?
Tu iecēli Īgonu tronī.
Tā bija Haitaueru sazvērestība.
Es tikai piepelnījos ar Īgona izsekošanu.
Tu viņu nodevi.
Viņš tāpat būtu atgriezies mājās pēc naudas un atpūsties,
kā vienmēr, es tikai...
- Tikai to pasteidzināju. - Un tāpēc
karalienei nolaupīja troni un nogalināja viņas dēlu.
Tu vaino mani tāpēc, ka netiec klāt īstajiem ienaidniekiem.
Man bija tirdzniecības darījums ar karaļa labo roku.
Es neesmu viņam uzticīga.
Nu vairs noteikti ne.
Man Oto Haitauers bija tāds pats kā es jums, augstmaņiem.
Izlietojams un izmetams.
- Ko vēl tu zini par viņa nodomiem? - Gandrīz neko.
Nevaru tev piedāvāt neko vērtīgu, Dīmon.
Aizvest viņu uz cietumu!
Uzskatīt par valsts nodevēju.
Piedodiet, princi, bet dāma saka taisnību.
- Viņa nestrādāja Haitauera labā. - Kas tev par daļu?
Tas ir goda jautājums.
Vai gods lika tev palikt malā un noskatīties,
kā Haitaueri sagrābj troni?
Tev un tavam dvīņubrālim nodevējam.
Nē, princi.
Man kauns par to.
Tāpēc es pametu Karaļsardzi un brāli un ierados šeit.
Man vienalga.
Tu biji atradis Īgonu. Tev vajadzēja viņu nonāvēt.
Mūs ar Ariku uzņēma Karaļsardzē 18 gadu vecumā.
Devām vienu zvērestu:
aizstāvēt visu karalisko ģimeni.
Ko mums vajadzēja darīt, kad viņi sanaidojās?
Karaliene Rinīra Tārgārjena, pirmā ar tādu vārdu, andalu,
roinaru un pirmļaužu karaliene,
Septiņu valstību pavēlniece un Karalistes aizstāve.
Atradi to, ko meklēji?
Jūsu padome ir sapulcējusies, gaišība.
Tiklīdz pavēlēsiet, lidošu uz Hārenholu un nostiprināšos Upjzemēs.
Jūsu gaišība, mans vīrs ir gatavs noslēgt Rīkli.
Satiksme un tirgošanās ar Karaļa ostu drīz pārtrūks.
Man vajag Īmondu Tārgārjenu.
Tev kā ilggadīgai baumu tirgonei
noteikti ir savi spiegi Sarkanajā pilī.
Kalpi, kas zina visu par visu.
Vērp intrigas ar kādu citu.
Reiz tu mani valdzināji, bet nu tas ir pārgājis.
Tad piedāvāju darījumu.
Tas, ko zini, apmaiņā pret brīvību.
Jūsu gaišība.
Džeine Arīna jūs atbalstīs,
ja dosiet pūķi Ielejas apsargāšanai.
Un valdnieks Kregans Stārks...
apsolīja 2000 vīru.
Alīrijs Florents.
Viserīss Tārgārjens.
Lucerīss Velarions.
Dāvana.
Komandieri?
Nespēju ilgi palikt prom.
Dzirdēju, ka tev Haitaueri nepatīkot.
Pajāt Haitauerus!
Uz priekšu!
Nepretojies!
Baltais Tārps teica, ka tu esot Īgona žurku ķērājs.
Darba noteikti ir daudz.
Pilī tās tagad čum un mudž.
Dzirdēju, ka Baltais Tārps ir miris.
Viņas spoks pačukstēja, ka esi azartspēlmanis. Cīņu bedres?
Suņi.
Un kauli.
Cik lielos parādos esi?
Vēl man teica, ka labi pazīsti Sarkano pili.
Mīgora tuneļus.
Tur ir liela žurku miga.
Pazīstu tos labāk nekā savu daiktu.
Šis ir mans draugs.
Šovakar viņš būs tavs draugs.
Jums jāatrod un jānonāvē princis Īmonds.
Balti mati un viena acs.
Nebūs grūti atrast.
Bet dzird, ka esot labs cīnītājs,
tāpēc esiet piesardzīgi.
Te ir puse. Otru saņemsiet, kad darbs būs izdarīts.
Labi.
Ja nu neizdodas viņu atrast?
Esam izniekojuši dārgo laiku šajā spalvu un kraukļu karā.
Vārdi ir tukši.
Tev būtu jāved armija
un man uz Vagāras jāsargā no gaisa.
Neviena pils neuzdrošinātos celties zem Rinīras karoga.
Mēs pakļautu visas kroņa zemes dažu nedēļu laikā.
Varbūt zem četrām acīm jālūdz karalim,
lai sūta mūs uzdevumā.
Rosbija un Stoukvērta
ir mazas pilis Karaļa ostas pievārtē.
- Negribēs ar mums naidoties. - Varētu uzlikt viņiem nodevas,
izmantot kā atbalsta punktu tālākajam ceļam.
Jā, viltīgs plāns.
Bet šaubīgs.
Mans brālis iet vectēva un mātes pavadā.
Viņi iestāstījuši, ka no pūķu kara var izvairīties.
Tas ir neizbēgams. Viņiem tas būtu jāsaprot.
Oto baidās izjaukt pastāvošo kārtību.
Bet Alisenta ir vienkārši...
dusmīga.
- Dusmīga? - Pārmet man, ka es esot sācis karu.
Lai gan pati sazvērējās ar tēva padomi sagrābt viņa troni.
Viņas gaišība ir divkose.
Viņai ir mīksta sirds.
Bet Rinīra ir viltīga zirnekliene.
Savulaik ievilka Alisentu savos tīklos.
Saindēja viņu.
Tā nav jūsu mātes vaina.
Viņa mīl mūsu ienaidnieci.
Tad viņa ir muļķe.
Labā roka!
Atgriezieties postenī, komandieri. Man jāaprunājas ar princi.
Mazdēl, man būtu jāzina,
ja, karalim un viņa labajai rokai nezinot, tiek kalti kādi plāni.
Es saprotu, ka dedzīgi gribi rīkoties. Pats reiz biju jauns.
Es vēlos vienīgi kalpot savam karalim un namam.
Jūs ar Vagāru
esat karalistes lielākais spēks.
Tas bija un ir skaidrs.
Bet uz laukuma ir daudz figūru.
Dažas tu vēl neredzi.
Apsolu, Īmond, ka tev būs iespēja atriebties,
taču tev jāsavalda savas dziņas.
Mēs abi zinām, ka tavs brālis to nespēj.
Labi.
Paņem šo!
Paņem suni!
Man jākļūst par simbolu gan mazļaudīm, gan augstmaņiem.
- Pagaidi! - Jūs varat būt Īgons Stiprais.
- Šis vārds jau pieder māsasdēlam. - Ko jūsu gaišība izvēlas?
- Mīlestību vai bailes. - Karalis.
Man vajag abus.
Māte un vectēvs pieskata mani kā bezpalīdzīgu cālēnu.
Bet jūs esat karalis. Lai viņi saka, ko grib.
Labi, ka brālis zina savu vietu. Viņš ir uzticīgs kā suns.
Katrā laikā varu uzrīdīt viņu ar pūķi ienaidniekiem.
- Nolaid acis. - Man jāparāda vara
un jāiegūst cieņa.
- Neviens šo vārdu nesapratīs. - Jūs varētu būt Īgons Dāsnais.
- Mazļaudīm patiktu. - Man patīk.
- Stiprais vīns vēl ir? - Īgons Pūķsirds.
Labāk.
- Īgons Pūķpipele. - Jā!
Jā! Nepieradināmais zvērs!
- Kā tiksim augšā? - Tur dzīvo karaļģimene.
- Jā. - Es tur nedrīkstu iet.
Augšā strādā citi žurku ķērāji.
Ja mums jānogalina sūda princis, kā tu domā, kur viņš ir?
Es tevi ievedu pilī.
Ar pārējo pašam jātiek galā.
Es varētu tevi uz vietas nožmiegt un pievākt pārējo zeltu.
Es zinu ceļu uz augšu.
Bet nezinu, kur kas atrodas.
Parādi man!
Lasies!
Šeit.
Karaļģimene dzīvo šajā stāvā.
Te neviena nav.
Jāmeklē tālāk.
Es teicu, ka nedrīkstu te nākt.
Nedzirdēji, ko princis teica?
Ja nebūs galvas, nebūs zelta.
Izliec slazdu!
Lai nerodas aizdomas.
Es paskatīšos blakus kambarī.
Žurkām.
Nekusties!
Kas, ellē, ir viņa?
Karaliene, lūk, kas.
"Dēlu pret dēlu," viņš teica.
Vai tā izskatās draņķa dēls?
Tur.
Jāņem galva un jāvācas prom.
Abi izskatās vienādi.
- Kurš ir puika? - Varbūt tas.
- Nē... - Pārbaudi, vai ir metamais.
Māte zinās.
Ja neklausīsi, uzšķērdīšu jūs visus.
Kurš?
Man ir kaklarota.
Ļoti vērtīga.
Tas nav dēls.
Pagaidi!
Tas būs otrs. Viņa tik viegli neatdotu karaļa mantinieku.
Nē.
Viņa saka taisnību.
Turi viņu.
Nē...
Helīna!
Kas noticis?
Viņi nogalināja zēnu.
Subtitrus tulkoja: Dace Andžāne