Tas bija gardi.
Nē, tiešām.
Es tik saku - ne katrs apstātos un palīdzētu noklīdušam sunim, Nevil.
- Tas ir labi. - Ak dievs!
- Donij, ēdiens bija vienreizīgs. - Jā. Cik jauks vakars!
Vēlreiz paldies.
Rīt aizejam pamakšķerēt?
Labprāt. Tu noteikti esi varens makšķernieks.
Ko tik visu tu neproti, Nevil! Vai ne?
Ei, Donij, iznāk vārdu spēle: viņš ir labs ķēriens.
- Tā. Laiks iet. - Labi.
- Nāc! - Atā! Vēlreiz paldies.
Arlabvakaru!
Paldies, ka biji jauka pret maniem draugiem.
Tas bija viegli. Man tavi draugi patīk.
Viņi patika arī Nevilam,
bet būt vienatnē ar Doniju viņam patika vēl vairāk.
Ei!
Jā, tieši tā.
Brīnums ir noticis.
Atvainojiet, bet man jau likās, ka tā notiks,
un es šovakar pie tā kārtīgi piestrādāju.
Bija jāredz, kā tas atmaksājas.
Esmu lepns par jums abiem, ja? Šoreiz aiziešu pa īstam.
Gribu, lai to turpināt, bet esiet laipni.
Pārāk daudz nedomājiet!
Un acu kontakts vai bez acu kontakta - apspēlējiet to! Lai veicas!
Nezinu, kāpēc viņa gaidīja tik ilgi.
- Viņš ir skaists. - Jā, seja kā eņģelim.
Kāpēc tas beidzot notika?
Tāpēc, ka tu neprasīji.
Es nekad neesmu prasījis.
Varbūt ne skaļi.
Labdien, Mārtinas kundze!
Vai varu ar viņu parunāt?
Jājā!
Viņa ir klāt.
Greisijai Mārtinas kundze nekad nebija sevišķi patikusi.
Un, tā kā šai mājā nebija nevienas sasodītas vīnogas,
Drigss jutās tieši tāpat.
Kā tu mani atradi?
Tev ir četras draudzenes, un šī ir vienīgā, pie kuras mājas stāv skūteris.
No rīta aizvedīšu to atpakaļ, ja vien tu to negribi izdarīt manā vietā.
Es nevaru.
Es braucu projām.
Dodos uz lidostu.
Pārnakšņošu tur, ja vajadzēs,
bet no rīta ar pirmo lidmašīnu būšu prom.
Neesi tik stūrgalvīga un brauc man līdzi!
Man tagad ir īsta nauda, lai parūpētos par mums abām.
Pēdējā iespēja, Jājā.
Paķer somu, un braucam!
Dārgā!
Šī sala nekad tevi neatlaidīs.
Tas lāsts, ko uzliki jaunā Nevila dēļ,
tā vētra, kas visus saved kopā, - tā tuvojas.
Es cerēju, ka spēšu dabūt tevi atpakaļ uz tava ceļa.
Bet laikam es neesmu pietiekami spēcīga.
Bet es lūdzos, lai tu atrastu kādu, kurā ieklausītos.
Es tagad klausīšos tikai pati sevī.
Tu esi tikpat stūrgalvīga kā es.
Kurš pie tā vainīgs?
Apskauj mani kārtīgi, jo šīs ir atvadas.
Varbūt, bet es tiešām ceru, ka nav.
Neraudi!
Atsūtīšu tev pastkarti.
Neticas, ka tuvojas vētra.
Cik te ir skaisti! Ārprāts, ne?
Jā.
Es jūtos ļoti laimīgs.
Daļēji tāpēc, ka mēs ņemam ciet Niku un Īvi,
bet daļēji - ceļabiedres dēļ.
- Tu arī? - Droši vien.
Droši vien?
Roza, vai tev ir grūti atzīt, ka esi laimīga?
Tas tiešām neliecina par vājumu.
Patiesībā - gluži pretēji.
Vai kādreiz esi redzējusi lauvu, kas izstiepies zālē pēc labas maltītes?
Viņš ir paēdis, laimīgs, resns. Viņam vienalga, kas to zina.
Ja tu šim lauvam domā pateikt, ka viņš ir vājš,
pirms tam mani pabrīdini, ja domā ko tādu nostrādāt,
lai varu skriet atpakaļ uz džipu.
Nopietni. Lauvas apsaukāšanos uztver ļoti personiski.
Viņi nesaprot, ko saka, bet intonāciju nolasa perfekti.
Izrādās - tu daudz zini par lauvām.
Tāpēc, ka es tāds esmu.
Klau, zinu, ka apdedzinājies ar to čali, kam simfonijā vajadzēja uz poda,
bet tev ir jāatslābst.
- Nopietni. Dabūsi vēl čūlu. - Labi.
Nu, pēdējā laikā es domāju: lai kas arī šis ir,
- lai kas arī tas ir, ko darām... - Jā.
...varbūt tas varētu būt pa īstam?
Malacis.
Laba sajūta, vai ne?
Diemžēl es galīgi nevaru teikt to pašu,
bet man prieks par tevi...
- Neesi tāds ķēms! - Es tikai saku:
tev tas ir ļoti svarīgs solis.
Redzi? Viņš piekrīt. Paldies, kungs.
Man jātiek prom no Maiami.
Jāsāk no gala.
- Kīzas ir jaukas. - Jā, Kīzas ir jaukas.
Bet man tur nav, kur palikt.
Tā nu tiešām nav mana problēma.
Tikai mazs brīdinājums, tā kā mēs esam draugi.
Atceries, kas notiek ar sievietēm, kas manī ieķeras.
Dažreiz viņas pat nonāk cietumā.
Trakums.
Tomās!
Viņu sauca Tomass, bet viņš izlēma viņu nepārlabot.
Ļoti spilgta gaisma.
Vai tu nevarētu atbīdīt to saulsargu uz šejieni?
Es mēģināju, bet tas ir ļoti smags.
Tomass nevarēja zināt, ka, izdarot šo nelielo pakalpojumu,
viņš aizsāka notikumu virkni,
kas beigu beigās pieliks punktu viņa laulībai.
Cik tu esi jauks!
Parunāsim vēlāk.
- Velns! - Kas ir?
Viņi grib braukt uz Maiami šodien, lai paņemtu naudu pirms vētras,
un grib, lai lidoju ar viņiem.
- Skaidrs. Nekrīti panikā! - Es krītu gan.
Nē, es jūtu, ka krīti panikā, tāpēc jau saku, ko saku.
Bet patiesībā šī ir laba ziņa, ja?
Tas ir tikai lidojums.
Tiklīdz jūs nolaidīsieties,
federāļi visu strauji pārņems savās rokās, ja?
Jā.
Vai jūti, kāda te virmo enerģija? Ir sajūta, ka mums vajadzētu skūpstīties.
- Labi. - Labi?
Lai notiek!
NEIŠELĪNA SVEINA
Jājā cerēja rast kādu mierinājumu,
tāpēc apmeklēja vienīgo cilvēku, kurā Greisija būtu ieklausījusies.
Kaut tu vēl būtu te, Neišelīn.
Greisijai tava palīdzība tiešām noderētu.
Drigs?
Hei!
Ak te tu esi!
Sveika!
Agrāk viņš bija Nevila mērkaķis.
Vai Nevilam viņa pietrūkst?
Viņš nesaka, ka pietrūkst, bet pietrūkst.
Ja viņš spētu sev to atzīt, varu derēt, ka Drigss pie viņa atgrieztos.
Esi izsalcis, mazais?
Iesim sameklēt tev vīnogas.
Tas tur koks ir dusmīgs.
Jā, ir gan.
Uz šīs salas notiek daudz kas tāds,
par ko tas vecais koks nepriecājas.
- Kā tevi sauc? - Lulū.
Vai tu bieži ko tādu jūti?
Tas tāpēc, ka tevī ir brīnums.
Vairums cilvēku brīnumiem netic.
Viņi tic gan.
Tikai sauc tos citā vārdā.
Daži tos sauc par reliģiju.
Daži brīnumus saskata ūdenī,
kokos un visu dzīvo būtņu enerģijā.
Un tas viss ir īsts.
Kādudien...
varu tevi pamācīt.
Pasaki savam draugam Nevilam, ka Drigsam viņa arī pietrūkst.
Tiešām?
Jā, bet arī viņš to nespēj atzīt.
Viņi abi ir ļoti stūrgalvīgi.
Atā, Lulū!
Tātad vēlu vakarā vētra sasniegs sauszemi Bahamās,
bet Sautfloridā tas notiks tikai nedēļas vidū.
Līdz tam laikam Viesuļvētra Mela jums ziņos jaunāko par viesuļvētru Mela.
Es gribētu iepazīties ar tavu māsu.
Dzīvē - pavisam citāda.
Bet aizrautīga un jautra citā veidā, nekā redzam te.
Es viņai pateikšu, ka tā teici.
Es to nožēlošu, Nev.
Velns! Man jābūt pie viņu mājas pēc 30 minūtēm.
Uzraušu kurpes un tevi aizvedīšu.
- Labi. - Nu tā.
Ei, es gribu, lai paņem šo.
Vecs, bet Nevils saka - strādā. Un viņam nav iemesla melot.
Nē. Paldies.
Šķiet, teici, ka pāris reižu esi šāvusi.
- Esmu, bet negribu... - Tā.
Parādi, kā tu to turi.
Nu taču! Izdabā man uz mirkli!
- Jā, labi. Diezgan labi. - Redzi?
Tikai neliec pirkstu uz mēlītes, kamēr neesi gatava šaut.
Šādā situācijā, ja tu satrūktos, - blīkš! Nošautu kādu suni.
Nebūtu labi, pat ja tas ir noklīdis.
Bet, ja tas būs nost no mēlītes - šādi -, ja tu...
Jā, iztikšu. Paldies.
- Ak tā. Esi droša? - Es to negribu.
Nevils tiešām gribēja, lai to paņem katram gadījumam.
Es tā neteicu. Tu teici, lai Rozai to aizdodu.
Tiešām? Pēc visa, ko es izdarīju tavā un Donijas labā?
Vēlāk es tev nolasīšu lekciju "Kā nepamest draugu zem autobusa".
Vai noklausīsies, lūdzu?
Tas ir mīļi, ka par mani uztraucies.
Gatava?
Jā, esmu gatava braukt.
Nu tā.
Paldies par visu. Lai izdodas labi pārlaist vētru!
Labi. Drīz tiksimies, ja?
- Labi. - Ei!
Klau, vai gribi zināt, kas šajā visā ir trakākais?
Tas, ka visu nav iespējams kontrolēt?
Tuvu. Tas, ka tu lidosi ar privāto lidmašīnu.
- Man nav varianta, kā tikt prom. - Labi.
- Labi. Skaidrs. - Jā.
Es ar tevi nerunāšu.
Izdzīvošu.
Tiešām domā, ka Endrū un tā Roza viens otram ir piemēroti?
Jā. Izskatās, ka viņi sader kopā.
Vai viņa ir labāk piemērota nekā es?
Nu, to ir grūti teikt.
No vienas puses, viņa šķiet tiešām gudra un neatkarīga.
Un, no otras puses, tu esi federālajā cietumā.
Klau, man tiešām tas šķiet apbrīnojami, ka atradi veidu, kā par izdarīto atbildēt.
Paldies, aģente Rasela.
Tomēr astoņi gadi šķiet mazliet pārmērīgi.
Pāris mēnešu vai sešas nedēļas šķistu atbilstošāk.
Vai pateiksi to tālāk?
Nē.
- Sargs! - Jep.
- Kundze! - Paldies.
Dabūsiet desmit zaļos, ja uzminēsiet, kas notika tālāk.
Nu labi.
Tomās, šī mašīna ir skaista.
- To man uzdāvināja tētis. - Tiešām?
Tas man patīk.
Un tik vienkārši
Bonija atgriezās vētru un dziņu pilnā dzīvē.
Uz salām
viesuļvētras tuvošanos var sajust jau ilgi, pirms to var ieraudzīt.
Torīt Greisija pirmajos divos reisos netika.
Vienojusies par to, ka lidos ar trešo,
viņa beidzot varēja atpūsties.
NIKOLSTAUNAS LIDOSTA
Sapnī viņa bija augšā mākoņos un planēja prom no Androsas.
Kundze!
Apžēliņ, kundzīt!
Ak kungs, kamdēļ tad nazis?
Gadījumiem, ja sveši vīrieši mani aiztiek.
Jūs nevarat te palikt. Jums jāiet prom.
Es gaidu savu reisu.
Šodien reisu vairs nebūs. Visi atcelti.
Tuvojas vētra.
Viņai likās, ka dzird Jājā balsi, ko atnesis vējš.
Šī sala nekad tevi neatlaidīs.
- Jā. - Labi.
- Paldies, ka palīdzēji. - Nav, par ko.
Es tiešām ticu, ka mums tiek atlīdzināts,
ja izdarām kādam citam ko labu.
Ko mums vajadzētu dabūt?
Acumirkli!
Paskatīsimies!
ROZA VISS LABI?
Kā ziņa no dieviem.
JĀ. EJ MAKŠĶERĒT VAI KO.
- Priekā! - Priekā!
Priekā, Tillij!
Kā es mīlu suņus!
Ar šo suni esmu pilnīgi apsēsta.
Man tiešām gribētos, kaut varētu
ielikt Tillijas smadzenes mana vīra galvā,
jo viņa grib vienīgi izrādīt man mīlestību
un viscaur mani laizīt.
Mums droši vien jābrauc, lai paspētu pirms vētras.
Tūlīt.
Pastāsti man vairāk par sevi!
Vai tavā dzīvē ir kāds puisis?
Vispār jā - ir.
Nu re!
Kā viņu sauc?
Džordans Flītersens.
Jā. Viņš pārdod tādas ierīces, ko pieskrūvē pie izlietnes,
lai ar okeāna ūdeni varētu mazgāt traukus.
Foršs darbs.
Vai! Paskat, kādi mākoņi!
Vai vispār izdosies izlidot?
Kā viņš izskatās?
Vai viņš ir glīts? Noteikti glīts.
Nu, paskat, kādi tev pupi!
Domā - Džordans būs dusmīgs?
Dusmīgs?
Par ko?
Tu tusēji kopā ar šo milzīgo kretīnu.
Zini ko? Šķiet, ir laiks doties.
Mīļā!
Domāju - abas zinām, ka tu nekur nebrauksi.
Un ej tu galīgi!
- Pati ej galīgi! - Egij!
Velns!
Nev, tas būs forši.
Zivis vienmēr vislabāk ķeras pirms vētras.
Taisnība. Tikai nopirkšu sviestmaizes, ko ēst laivā.
Divus grilētus merovus un divas kafijas, lūdzu!
Kafija ar zivi.
Viena no mīļākajām kombinācijām.
Es viņu pazīstu.
Es arī.
Noslēpumainā dāma!
Kā klājas?
Jūs abi esat draugi?
Jauni draugi.
Bet jā - dažreiz jauni draugi ir tikpat labi kā seni.
Ar seniem draugiem vienmēr ir tā:
"Čau, Bob! Kā tavs celis - vēl sāp?"
Vai: "Čau, Bob! Kā sievai? Viņa joprojām ir kā skabarga pakaļā?" Vai...
Boba dzīve izklausās bēdīga.
Par Bobu es neuztrauktos. Viņš ir bagāts.
Bet ar jauniem draugiem visu var sākt no gala.
Vari būt pat tāds, kāds nemaz neesi.
Minēšu tev piemēru.
Mans draugs Nevils domā, ka man patīk supervaroņu filmas.
- Nepatīk? - Nē.
Pat ne Zirnekļcilvēks?
- It īpaši viņš. - Tors?
Man skauž viņa mati.
Doktors Streindžs?
Tā. Sāku ilgoties pēc Boba ar visu viņa naudu.
Joks.
Klau, tiešām - to, ka supervaroņu filmas man patīk, es pateicu tikai tāpēc,
ka tās patīk tev.
Paskat tik! Pilnīgi nešķirami.
Drīkstam pievienoties?
Neviens jūs nekavē.
Nebiju tevi redzējis šādās drēbēs.
Izskaties draudzīgāka.
Tu zini, ko saka par izskatu.
Tas var būt maldinošs.
- Es zinu. - Atvaino!
Tātad esi iemīlējies?
- Kā tu zināji? - Viņa ir burve.
Es neesmu burve.
Tu esi vīrietis. Tas tev redzams pa visu seju.
Viņai taisnība.
Zini, tu staro.
Tad ko? Viņš ir tavs izsitējs?
Pavecs.
Ak vai! Varēji to pateikt mazliet saudzīgāk.
Opis sabēdājās.
Tā notiek mums visiem.
Tikai nebiju uz to gatavs šodien.
Vienalga, ko esi atvedis, - naudu es tev neatdošu.
Es nemaz neprasu.
Tavs lāsts nostrādāja.
Ar attīstītāju tūlīt notiks daudz kas slikts.
Nezinu gan.
Ko tu gribi teikt?
Pie viņa tagad ir mana draudzene.
- Pateicu pietiekami. - Nē, noslēpumainā dāma!
Tu... Lūdzu!
Tagad nekāda izgaišanas trika nebūs.
Dažreiz viņa var izgaist.
- Viņa ir burve. - Es neesmu burve.
Vienkārši ātri eju.
Man tiešām pie vienas vietas, vai esi burve vai tev ir laba intuīcija.
Lai kas tas būtu, gribu, lai to izmanto tā,
lai tu saprastu, ka saku patiesību.
Ja ar manu draudzeni Rozu kaut kas notiks
un tu man par to tagad nepateiksi...
es likšu tev samaksāt.
Viņi par tavu draudzeni zina.
Kāds tuvu stāvošs man pateica.
Zina, ka viņa nav tā, par ko uzdodas.
Paldies. Došos uz to māju.
Ja pēc stundas neesmu atpakaļ, piezvani Rohelio, ja?
Ņem manu riteni!
Jep.
Tu vairs neesi tik baisa.
Nekad tāda neesmu gribējusi būt.
Vai varu vismaz atbildēt, ka man viss kārtībā?
Nē, jo tā nav.
Viņš viņu meklē. Esi gatavs!
Sveiks, pārtikas kruķi!
Sveiks, Nikolas! Kā iet?
- Kur Roza? - Te viņas nav.
Nu, tā gluži nav atbilde.
- Man pie pakaļas. - Tas ir mazliet rupji.
Nav nekāda iemesla būt rupjam. Varam aprunāties kā džentlmeņi.
Labi.
Es tagad pieklājīgi palūgšu tevi apsēsties,
vai arī mēs uzzināsim, kas uzvarēs - pagale
vai 12. kalibra Ithaca.
Kā tad.
Rozai viss labi?
Un ja nu nebūtu?
Ko tu darītu? Tavs rēgs atgrieztos un mani vajātu?
Nik, nē! Nik, nešauj viņu te iekšā!
Un te arī kundze.
- Īve, prieks tevi redzēt. - Kāpēc nedrīkstu šaut?
Gribi sliktāko seksu mūžā?
Jā. Nošauj to kretīnu mūsu gultā!
Manas asinis tiešām smērē vairāk nekā citiem,
un to es saku no pieredzes.
Bļāviens, aizveries!
Ar prieku.
Labi.
Kusties!
Jep.
Es tevi mīlu. Paldies, mīļais!
Jensijs zināja, ka viņam ir apmēram minūte, lai izdomātu plānu.
Un pagaidām viņam bija tikai iespēja tikt nošautam pagalmā.
Par laimi, tieši tad plāns aizskrēja viņam garām.
- Tillij... - Pat nedomā!
Pat nedomā!
- Nē. Lūdzu, nedari viņai pāri! - Tas nav atkarīgs no manis.
Tā ir bise, Nik.
Liels troksnis, liels klīdums.
Viena svina skrots izmainīs visu šī dzīvnieka turpmāko mūžu.
Varbūt viņš izdzīvos, bet uzticēšanās būs zudusi uz mūžu.
Es riskēšu.
Nē. Pat nedomā!
- Vācies malā, Īve! - Nik, viņa ir mana mūža mīlestība.
- Velns parāvis! - Vācies taču malā, Īve!
Suns viņai ir svarīgāks par tevi.
Zini, kas šajā visā ir lielākais sviests?
Tava meita Keitlina lika man apsolīt...
Viņa teica: "Jensij, lūdzu, gādā, lai viņš necieš."
- Aizveries! - Nez kā viņa tev joprojām tic.
- Aizveries! - Viņa tā teica?
Par to mēs tagad nerunāsim.
Apžēliņ, Nik!
Cik ilgi tu šai dāmītei ļausi sevi komandēt?
- Vai viņa tev liek čurāt sēdus? - Viss!
Nošauj abus un rīt atnes man kucēnu!
Nik, tev ir meita, kas grib uzturēt ar tevi attiecības.
Kā, pie velna, tu nonāci te?
Es nezinu.
Nik, ko, pie velna, tu gaidi, ķēms tāds? Nošauj viņu, Nik!
Dari! Nošauj viņu, tu...
- Dod man to sūda bisi... - Bēdz!
...ķēms tāds!
Nē!
Velns! Tev mugurā ir makšķere.
Jūties normāli?
Paldies. Atlikumu paturiet!
Liels paldies.
Mēģināt sevi nogalināt ar alkoholu?
To var izdarīt arī ātrāk.
Un lētāk.
Es citu darīšanās nelienu.
Es tevi pazīstu.
Dzirdēju, ka teici - tavas burvestības nav īstas.
Ir gan.
Ja Greisijai pajautātu, kāpēc, viņa droši vien nespētu atbildēt,
bet kaut kas viņu vilka uz tā bāra ķebļa apsēsties.
Zinu, kāpēc te esmu es, bet ko šajā vietā dari tu?
Es tikai gaidu, kad pāries vētra, lai varu no šīs salas aizbraukt.
Pavadi mani mājās!
Un atkal viņu vilka kas tāds, ko viņa nespēja izskaidrot.
- Kur, pie velna, ir Roza? - Apzvanīju visus paziņas.
- Neviens nav redzējis. - Nolādēts!
Man nevajadzēja viņu tur laist. Nesaprotu, ko es domāju.
Ak dievs! Kas notika?
Mīļum!
Tur bija tas lielais, skaistais, baisais tips.
Kāpēc viņam jābūt skaistam?
- Egs? - Jā.
Iemeta mani mašīnā, aizveda uz kaut kādu celtniecības vagoniņu,
un tad mēs tur sēdējām.
Neteica ne vārda.
Tad beidzot viņš pasaka, ka esmu apdrošināšanas polise,
līdz viņi būs novākuši manu puisi.
Es viņam jautāju: "Vai tu mani nošausi?"
Un viņš tāds...
Esmu tikai darbinieks.
Daru, ko man liek.
Es tāda: "Bet es esmu labs cilvēks."
Tam nav nekādas nozīmes.
Tāpēc krītu panikā, ja? Un tu zini: kad esmu panikā, man jāēd.
Jā, un viņa ēd arī pat tad, kad nav panikā.
Tāpēc prasu: "Vai drīkstu izņemt no somas proteīna batoniņu?"
Pusi iedod man!
Tad ieraudzīju revolveri, ko biji tur ielicis.
Ķēms! Es teicu, ka to negribu.
Tagad par to esi dusmīga?
Jā, esmu.
To šaujamo es pazīstu.
Nedari tā!
Nē.
Tā, klau! Es vienkārši iešu prom, ja?
Es nešaušu. Es tikai...
Velns! Ak kungs! Es atvainojos.
Es atvainojos.
- Es viņu sašāvu. - Ko?
- Sašāvi? - Absolūti apzināti.
Ne netīšām, kā viņš pirmīt teica.
Jā. Tieši tā tas noteikti notika.
Lūdzu, uzskati šo par manu sirsnīgāko atvainošanos, ka iebāzu to tev somā.
- Atvainošanās pieņemta. - Tas bija sarkasms.
Vai varu dabūt to atpakaļ?
Es to iemetu strautā, kad skrēju prom.
Tā ir mana vaina.
Droši vien vajadzēja pateikt: kad izšauj,
nemet ieroci strautā, jo to var izmantot vairāk nekā vienreiz.
To var izmantot otrreiz, pat trešoreiz.
- Jums jātiek no salas prom. - Taisnība.
Mēs ar Doniju varam paslēpties, bet jūs abi esat redzami pa gabalu.
Mums nav ieroča, un vietējie tiesībsargi viņiem ir kabatā.
Es gribu braukt prom. Tūlīt.
Lidostas vētras dēļ ir slēgtas.
Man ir ideja. Vai vari aizvest?
Problēma nav tā, ka tu neticētu burvestībām.
Tu tici.
Bet tu netici pati sev.
Tu esi tāda pati kā visi manā dzīvē.
Jājā, cilvēki, kas nāk un man maksā.
Saka - es esot īpaša.
Es neesmu īpaša.
Nezinu gan.
Vai zini, ko esmu izdarījusi?
Varbūt esmu īpaša, bet ne labā nozīmē.
Tu esi daudz stiprāka, nekā domā.
Kaut tā būtu!
Te ir apglabāta mana māte.
Diez vai pēdējā laikā viņa ar mani lepotos.
Viņa droši vien jūtas vainīga, ka atstāja tevi tik agri.
Bet zini...
Es vienmēr ar tevi ļoti lepojos.
Es...
Čau!
Sveiks! Esmu atpakaļ.
Vai pretsāpju zāles palīdz?
Nē. Sāp vairāk nekā tad, kad nogriezu roku.
Izvelc to ārā!
Nevaru. Tas ir pretīgi.
Pirms nedēļas izvilki man skabargu.
- Tas ir tas pats. - Tas nav tas pats!
- Iztēlojies, ka tā ir liela skabarga... - Labi.
...un izvelc!
Ak dievs! Izskatās, ka nav tik traki.
Ak dievs!
Ir baigi traki.
Tev vajadzēja ļaut man to mūdzi nošaut.
Man vajag vēl pretsāpju zāles.
Jā, bet, Nikij, mums vairāk nav, ja?
Sameklē un dabū ārstu!
Es neko no tā nevaru
uz šīs salas, mīļum!
Es nezinu, ko lai daru!
Lūdzu, vai tu...
Vai tu vienreiz, bļāviens, nevarētu parūpēties par mani?
Labi.
Es palīdzēšu, mīļum.
Vajadzēja nošaut arī tevi, sīkais mēsls!
Tur viņš ir.
Sveiks, draugs!
Sveiki, draugi! Ei, zināt ko?
Kāds noņēmis mūsu bildi.
Andrē par to neko nezinot,
bet viņš vienmēr bijis mazliet rezervēts, tāpēc...
Vai lidmašīna ir gatava lidot?
Ar jums? Pilnīgi noteikti.
Bet es nedrīkstu aizlidot,
nesaskaņojis ar bosiem.
- Es viņiem piezvanīšu. - Mirkli uzgaidi!
Patiesībā esmu detektīvs Endrū Jensijs un šī ir dr. Roza Kampensino,
kas ir ļoti grūti izrunājams uzvārds
pat tad, ja viņu pazīst jau ilgi.
Mums tiešām jātiek no šejienes prom.
Nu, es labprāt palīdzētu, bet es nevaru...
Es tev paskaidrošu, kas par lietu.
Redzi, tavi bosi īstenībā ir slepkavas,
un pēc tavas sejas izteiksmes redzu, ka tu to nezināji.
Bet tu droši vien zini to,
ka lidot no šejienes pa taisno uz Monro apgabalu, neizejot muitu,
ir noziegums, turklāt diezgan liels.
Viņš vadā arī narkodīlerus. Es redzēju.
Tā, tie čaļi bija kretīni.
Kaut arī tā, pārvadāt narkotikas - tas ir slikti, slikti.
Viņi tiešām ir slepkavas?
Jā.
Mēģināja novākt arī mūs.
Mēs aizbēgām.
Mīļā, domāju - viņš saprot, ka aizbēgām, jo mēs te stāvam.
Tu gan nekad nesaki par daudz.
Bet viņš zina, ka mūs nenoķēra.
Esam acu priekšā.
Detaļas te ir svarīgas.
Labi, ka esi precīza, bet viņš zina, ka esam dzīvi. Tas viss.
Ziniet, es negribu nostāties neviena pusē.
Jums abiem taisnība.
Bet es jūs aizvedīšu ar vienu nosacījumu.
Nekādu nosacījumu. Nekādas tirgošanās.
Neesi tādā stāvoklī, lai prasītu jebko.
Domāju, ka esmu.
Sasodīts! Pamirkšķināju. Vēlreiz!
Nu taču. Tās paliek uz mūžu.
Nu ir labi.
Greisij?
Vai tā esi tu?
Es tikai atnācu pēc sava spieķa.
Greisija? Kur viņa ir?
Kur? Čau! Sveiki!
Kas, ellē, jūs tāda?
Esmu Greisijas vecāmāte. Jājā.
Mans krustdēls tā sauc savu čibriku.
Man vajag pretsāpju zāles manam vīram,
un nekur uz šīs nejēdzīgās salas es nevaru atrast ārstu.
Es tev nevaru palīdzēt.
Nē, man nevajag jūs.
Man vajag Greisiju, kam te ir teikšana un kas strādā pie manis.
Es tevi atceros.
Es aizvedu tev atpakaļ skūteri.
Man tiešām tas ir vienalga.
- Kur viņa ir? - Pieņemu, ka apciemo savu māti.
Kur viņas māte ir?
- Kapos. - Paldies.
Bļāviens!
Atjaunoto altāri viņa nepamanīja uzreiz,
bet, kad pamanīja, zināja: viņas karaliene ir atgriezusies.
Tā ir te cauri.
Vētra tuvojas diezgan strauji.
Prātīgi, ka neapstājāmies pēc kafijas.
Un mēs netiksim prom, ja nelidosim tūlīt pat.
Klau, kad tiksi mājās, gribu, lai izstāsti visu Ro,
un viņš skaidri zinās, kas jādara, ja?
Kā tas ir - kad es tikšu mājās?
Es nevaru ļaut viņam izsprukt, ja? Nevaru.
Viņam mugurā ir caurums un trūkst rokas.
Viņš taču tagad neies uz dejām.
Nē, es saprotu, bet es nespētu naktī gulēt.
Draugi, laižam! Mums jālido tagad.
Klau, es zinu, ka šis nav pasaules gals, ja?
Bet šis ir pa īstam. Tas vairs nav kaut kāds piedzīvojums, Jensij.
- Tas ir bīstami. - Zinu. Tāpēc tev jālido prom.
- Tev jākāpj lidmašīnā. - Tev arī.
Dari, kas tev jādara,
bet, ja tu neiekāpsi tajā lidmašīnā, starp mums viss cauri.
Tu nopietni?
Mēs bijām laimīgi.
Nu taču, vecīt! Vienkārši atlaid!
Tikai šoreiz.
Velns!
Īve vainoja Niku par to, ka atsita īkšķi.
Viņa neaptvēra, ka tā ir mazākā no viņas problēmām.
Te tu esi! Paldies dievam!
Es visur tevi izmeklējos.
Tu atradi.
Ei, tev mugurā atkal kostīms. Forši.
Klau, man vajag, lai ātri palīdzi.
Nē.
Es nelūdzu. Esmu tava priekšniece, tāpēc aiziet!
Laiks strādāt.
Greisij!
Tu taču ņemies ar buršanos un tādām lietām, ja?
Nikam ļoti sāp, un vajag, lai tūlīt palīdzi.
Viņam tagad nevar palīdzēt.
Nevar palīdzēt nevienam no mums, kas esam pārdevuši dvēseli.
Sasodītā kuce!
Vētra ir klāt - tieši, kā teicu.
Esmu gatava savu likteni pieņemt.
Kā ar tevi, Īve?
Viss beidzies. Vairs nezagsiet mūsu zemi.
Vairs nebūvēsiet savu stulbo kūrortu pludmalēs, kur spēlējas mūsu bērni.
Vai tiešām domāji, ka orišas jums ļaus to darīt?
Zinu, ka es ne.
Tu?
Kas tu tāda, tavuprāt, esi?
Esmu sasodītā Pūķu karaliene!
Ir laiks pielikt punktu.
Tulkojusi Inguna Puķīte