Беше много вкусно.
Не всеки би отбил, за да помогне на куче, Невил.
- Браво. - Божичко.
- Доуни, беше много вкусно. - Да, чудесна вечер.
- Благодаря ви. - Да отидем за риба утре?
С удоволствие, сигурно си страхотен рибар. Бива те във всичко, Невил.
Доуни, тази риба не е за изпускане.
- Да си вървим. - Чао и благодарим!
Лека нощ.
- Благодаря ти, че беше мила. - Харесвам приятелите ти.
Невил също ги харесваше, но предпочиташе да е насаме с Доуни.
Да, чудесно, магията проработи.
Извинявайте, но очаквах това да се случи. Свърших отлична работа тази вечер.
Исках да видя резултата. Гордея се с вас, няма да го крия.
Продължавайте, но бъдете добри и не му мислете много.
Пробвайте със затворени и отворени очи, забавлявайте се.
Не разбирам защо тя се дърпаше.
- Той е прекрасен. - Истински ангел.
Защо ме целуна?
Защото не си го поиска.
- Никога не съм си искал. - Може би не гласно.
Здравейте, г-жо Мартин. Може ли да говоря с нея?
Бабо.
Тя е тук.
Грейси никога не беше харесвала г-жа Мартин.
И защото в къщата нямаше и зрънце грозде, Дригс също не я харесваше.
Как ме откри?
Имаш четири приятелки. Видях инвалидната количка.
Ще я върна утре сутрин, освен ако ти не ме отмениш.
Не мога.
Изчезвам от тук. Отивам на летището.
Ако се наложи, ще спя там, но ще се кача на първия полет утре.
Не се инати и ела с мен.
Вече имам достатъчно пари, за да живеем добре.
Последен шанс, бабо. Вземи си чантата и да вървим.
Миличка.
Островът няма да ти позволи да го напуснеш.
Направи заклинание за Невил.
Бурята, която ще събере всички, приближава.
Надявах се да успея да те върна в правия път.
Но може би не съм достатъчно силна.
Ще се моля да намериш човек, когото да послушаш.
Вече не слушам никого.
- Инатът ти не е по-малък от моя. - От кого ли съм го наследила?
Прегърни ме, защото няма да се видим повече.
Може и така да е, но се надявам да грешиш.
Не плачи.
Ще ти пратя картичка.
По нищо не личи, че се задава буря. Прекрасно е, нали?
- Да. - Щастлив съм.
И защото ще затворят Ник и Ив, и заради приятната компания.
- А ти? - Май да.
"Май да"?
Роса, трудно ли признаваш, че си щастлива?
Това не е признак на слабост, тъкмо обратното.
Виждала ли си как се протяга лъв, когато се е нахранил?
Коремът му е пълен, щастлив е и изобщо не му пука кой го гледа.
Ако смяташ да кажеш на лъва, че е слабак, предупреди ме,
за да се скрия в джипа.
Лъвовете трудно преглъщат обиди.
- Не разбират езика ти, но долавят тона. - Знаеш много за лъвовете.
Защото съм лъв.
Знам, че си се опарила с онзи от тоалетната на филхармонията,
но е време да свалиш гарда.
- Ще си докараш някоя язва. - Добре.
Напоследък си мисля, че каквото и да се случва между нас,
както и да се нарича, може да е истинско.
Браво. Приятно е, нали?
За жалост, аз не изпитвам същото, но беше мило.
- Не ставай негодник. - Но ти направи голяма крачка напред.
Съгласен е с мен. Благодаря, господине.
Трябва да напусна Маями, да започна начисто.
- В Кийс ми харесва. - Да, хубаво е.
- Но няма къде да живея. - Това не е мой проблем.
Ще ти кажа нещо като на приятел.
Спомни си какво става с жените, които се влюбят в мен.
Някои дори стигат до затвор. Щура работа.
Томас!
Сбърка ударението, но реши да не я поправя.
Слънцето ми пречи.
Има ли начин да преместиш чадъра тук?
Опитах се, но е много тежък.
Томас не знаеше, че правейки тази малка услуга,
ще предизвика поредица от събития, които щяха да доведат до развода му.
Много си мил.
После ще говорим.
- По дяволите. - Какво има?
Искат днес да идат в Маями за парите и да летя с тях.
- Не се шашкай. - Шашкам се.
Да, усетих, затова го казах, но това е добра новина.
Ще се повозиш на самолет и щом кацнете, федералните ще ги арестуват.
Усещаш ли положителната енергия? Прииска ми се да те целуна.
- Добре, да се целунем. - Може ли?
НАШЕЛИН СУЕЙН
Баба търсеше утеха
и отиде при единствения човек, когото Грейси би послушала.
Жалко, че вече те няма, Нашелин.
Грейси има нужда от помощта ти.
- Дригс? - Здравей.
Ето къде си бил.
- Здравей. - Този приятел беше на Невил.
Невил тъгува ли за него?
Не го казва, но тъгува.
Ако го признае пред себе си, Дригс би се върнал при него.
Гладно ли си, мъниче? Ела да ти дам грозде.
Онова дърво е ядосано.
Да, така е.
На острова стават неща,
които не са по вкуса на старото дърво.
- Как се казваш? - Лулу.
Често ли усещаш подобни неща?
Причината е магията, която притежаваш.
- Повечето хора не вярва в магията. - Вярват.
Наричат я с други имена.
Някои й казват "религия".
Други виждат магия във водата,
в дърветата, в енергията на всички живи същества.
И тя наистина съществува.
Един ден може да те обуча.
Кажи на приятеля си Невил, че и Дригс тъгува за него.
- Така ли? - Да, но и той не може да си го признае.
И двамата са големи инати.
Чао, Лулу.
По-късно тази вечер на Бахамите се очаква бедствие,
но в Южна Флорида ще бъде спокойно.
Аз съм Ураганът Мел с новините за урагана Мел.
- Искам да се запозная със сестра ти. - На живо е различна.
Забавна е, но по съвсем друг начин.
- Ще й кажа какво си казал. - И ще съжалявам.
Чакат ме у тях, тръгваме след 30 минути.
Ще се обуя и ще те закарам.
- Добре. - Виж, искам да вземеш това.
Стар е, но Невил твърди, че работи и няма защо да лъже.
- Не, благодаря. - Каза, че си стреляла веднъж-дваж.
- Да, но не искам... - Покажи ми как го държиш.
Хайде, само за малко.
- Много добре. - Видя ли?
Не слагай пръст на спусъка, ако няма да стреляш.
В реална ситуация, ако се стреснеш, може да убиеш куче или котка.
- Но ако го държиш така... - Няма нужда, благодаря.
- Сигурна ли си? - Не го искам.
Невил настоява да го вземеш за всеки случай.
Ти ми каза да го дам на Роса.
Сериозно? След като ти помогнах за Доуни?
После ще изнеса лекция "Как да не предаваме приятел".
- Ще присъстваш ли? - Мило е, че се тревожиш за мен.
- Готова ли си? - Да вървим.
Тръгвам! Благодаря за всичко и късмет с бурята.
- Ще се видим скоро. - Добре.
- Знаеш ли коя е най-трудната част? - Че нямаш контрол над всичко?
Почти позна. Ще летиш с частен самолет.
- А аз не мога да се измъкна от тук. - Ясно.
Готова съм.
Сърдит съм ти.
Ще го преживея.
Мислиш ли, че Андрю и Роса са хубава двойка?
Да, така изглежда.
- Тя по-подходяща ли е за него от мен? - Трудно е да се каже.
От една страна ми се струва, че е умна и независима.
От друга - ти си в затвора.
Възхищавам ти се, че намери начин да платиш за грешките си.
Благодаря, агент Ръсел.
Като стана дума за това - осем години ми се струва прекалено.
Шест седмици е по-уместно наказание.
- Ще кажеш ли където трябва? - Не.
- Надзирател! - Да.
- Госпожо. - Благодаря.
Ще ви дам 10 долара, ако познаете какво последва.
Добре.
Томас, колата ти е страхотна.
- Татко ми я купи. - Наистина ли?
Прекрасна е.
И ето че Бони отново стана беглец.
На островите ураганът се усеща много преди да се появи.
Грейси не можа да се вреди на първите два полета,
но щом си купи билет за третия, най-сетне реши да си почине.
Сънува, че е високо сред облаците и пътува далеч от о-в Андрос.
Госпожо?
За бога, госпожо!
- Защо имате нож? - Заради мъжете, които ми посягат.
- Не може да спите тук. - Чакам си полета.
Всички полети са отменени. Задава се буря.
Сякаш вятърът довя думите на баба й.
Островът няма да ти позволи да го напуснеш.
- Да. - Добре е.
- Благодаря. - За нищо.
Вярвам, че човек трябва да се награди, когато помогне на някого.
- Каква да е наградата ни? - Момент, да видим.
РОСА ВСИЧКО НАРЕД ЛИ Е?
Почти като от боговете.
ДА, ВЪРВИ ЗА РИБА.
Наздраве!
Наздраве, Тили. Обожавам кучета.
Имам голям късмет с нея, чак ми се иска да имаше начин
да имплантирам мозъка й в главата на мъжа ми.
Тя живее, за да ме обсипва с любов и да ме ближе от главата до петите.
Трябва да тръгваме заради бурята.
След малко.
Разкажи ми за себе си. Има ли мъж в живота ти?
Всъщност да, има.
- Браво! Как се казва? - Джордан Флитерсен.
Той продава джаджи, които се монтират на мивката
и правят солената вода годна за миене.
Интересна професия.
Какви облаци! Ще успеем ли да излетим?
Опиши ми го.
Хубавец ли е? С тези цици сигурно си забърсала красавец.
Дали Джордан ще се ядоса?
Да се ядоса ли? Защо?
Защото си излязла с този негодник.
Време е да си вървя.
Скъпа, наясно си, че няма да ходиш никъде.
И майната ти.
- Майната ти. - Еги!
Мамка му.
Нев, ще бъде забавно, рибата кълве най-много преди буря.
Да, ще взема сандвичи.
Два печени групера и две кафета.
Кафе и риба - любимата ми комбинация.
Познавам тази жена.
- Аз също. - Мистериозна госпожо!
- Как сте? - Вие двамата приятели ли сте?
Отскоро, но понякога новите приятели са като старите.
Старите все се питат неща от сорта: "Боб, как е коляното, боли ли?"
или "Боб, как е жена ти, още ли е такава досада?".
- На Боб не му е лесно. - Не го мисли, има пари.
С новите приятели започваш начисто. Можеш да се представиш в друга светлина.
Ще ти дам пример. Приятелят ми Невил мисли, че харесвам супергерои.
А не харесваш? Дори Спайдърмен?
- Ни най-малко. - Тор?
Завиждам му за косата.
- Доктор Стрейндж? - Домъчня ми за Боб с парите.
Шегувам се. Казах, че харесвам филми със супергерои, защото ти си падаш по тях.
Виж ти, колко сте близки.
- Може ли да седнем при теб? - Никой не ви спира.
Не съм те виждал облечена така. Изглеждаш по-дружелюбна.
Какво казват за външния вид?
Понякога лъже.
- Знам! - Извинявай.
Влюбен си.
- Как разбра? - Владее магията.
Не е магия. Мъж си, изписано е на лицето ти.
Има право, ти сияеш.
За бодигард ли си го наел? Старичък е.
Боже, можеше да го каже малко по-завоалирано.
- Дядката се обиди. - Случва се на всеки.
Днес ме хвана неподготвен.
Когото и да беше довел, нямаше да ти върна парите.
Не си ги искам. Проклятието проработи.
Предприемачът ще си плати за всичко.
- Не съм сигурна. - Какво намекваш?
Приятелката ми е с него.
- Казах достатъчно, - Не, мистериозна госпожо, моля ви.
Този път няма да избягате.
Тя има навика да изчезва.
- Магьосница е. - Не съм, просто ходя бързо.
Не ми пука дали си магьосница, или имаш силна интуиция.
Каквото и да е, използвай го и разбери, че казвам истината.
Ако някаква беда грози приятелката ми Роса
и ти не ми кажеш веднага...
Ще ти отмъстя.
Те знаят истината за нея, техен приближен ми го каза.
Знаят, че се представя за друга.
Благодаря. Отивам в къщата им.
Ако не се върна до час, обади се на Рохелио.
- Вземи колелото ми. - Добре.
Вече не си толкова страшна.
Никога не съм искала да бъда.
Може ли да му кажа, че съм добре?
Не, защото не си.
Той я търси, бъдете готови.
- Здрасти, ченге по храните. - Здравей, Николас, как си?
- Къде е Роса? - Не е тук.
Това не е отговор.
- Не ми пука. - Груб си.
Няма нужда от грубости, да поговорим като джентълмени.
Добре, учтиво те моля да седнеш веднага.
Или ще разберем кой ще победи - дървото или 12-калибровата пушка.
Добре.
Роса добре ли е?
Какво ще направиш, ако не е? От отвъдното ли ще ме преследваш?
Ник, недей! Не го убивай тук!
- Госпожата! Радвам се да те видя. - Защо да не го убия?
Ако искаш сексът ни да пострада, убий го в леглото ни.
Кръвта ми оставя упорити петна, знам го от опит.
- Млъквай. - С радост.
- Чудесно. Ставай. - Добре.
Обичам те, благодаря ти, скъпи.
Янси знаеше, че има около една минута да измисли план.
Засега се виждаше убит на двора.
За щастие, планът сам мина покрай него.
- Тили! - Недей! Не си го и помисляй.
- Недей, не я наранявай. - Не зависи от мен.
Държиш пушка. Вдига много шум и прави големи дупки.
Една оловна сачма е достатъчна да убие животното.
Дори да оцелее, никога повече няма да ти вярва.
- Ще поема този риск. - Не, да не си посмял!
- Отстъпи, Ив. - Ник, тя е най-голямата ми любов.
- Мамка му. - Отстъпи веднага, Ив.
Обича кучето повече от теб. Да ти кажа ли кое е най-гадното?
Дъщеря ти Кейтлин ме накара да й обещая да се погрижа да не пострадаш.
- Млъквай. - Тя все още вярва в теб.
- Млък! - Това ли каза?
- Няма да говорим за нея! - За бога, Ник.
Докога ще позволяваш на тази неприятна жена да те командва?
- Седнал ли пикаеш? - Стига! Убий ги и ми купи ново кученце.
Ник, имаш дъщеря, която те обича. Как стигна дотук?
Не знам.
Какво, по дяволите, чакаш, тъпо нищожество? Убий го, Ник!
Хайде, застреляй го!
- Дай ми пушката, нищожество! - Бягай!
Не!
По дяволите, в гърба ти е забита въдица.
Добре ли си?
- Задръж рестото. - Благодаря.
С алкохол ли се самоубиваш? Има и по-бързи начини, а и са по-евтини.
Не преча на никого.
Знам коя си. Чух те да казваш, че магията не съществува.
Съществува.
Ако попитате Грейси защо, вероятно би ви казала,
че нещо я е приковало към стола.
Знам за себе си, но ти какво правиш тук?
Чакам бурята да отмине, за да напусна острова.
Изпрати ме до вкъщи.
Отново усети същото необяснимо привличане.
- Къде ли е Роса? - Обадих се на всички познати.
- Не са я виждали. - Мамка му.
Не биваше да я пускам с тях. Как можах!
Божичко, какво е станало? Миличка!
- Пазеше ме красив и едър мъж. - Защо каза "красив"?
- Ег ли? - Да.
Хвърли ме в колата си и ме закара на строителна площадка.
Седяхме във фургон.
Той мълчеше. После изведнъж ми каза, че съм застраховка,
докато хванат гаджето ми.
Попитах го: "Ще ме убиеш ли?".
- А той... - Аз съм обикновен служител.
- Изпълнявам нареждания. - Казах: "Но аз съм добър човек".
Това няма никакво значение.
Изпаднах в паника, а когато се паникьосам, ям.
Яде и когато е спокойна.
Попитах го дали може да си взема протеинов десерт.
Дай половината.
Тогава видях пистолета в чантата си. Казах ти, че не го искам.
- Сега ли намери да ми се сърдиш? - Да, сега.
- Този пистолет ми е познат. - Не го прави.
Недей.
Виж, ще си вървя.
Няма да те убивам, само...
Мамка му! Много съжалявам!
- Прострелях го. - Какво?
- Вярно ли? - Нарочно.
- Не случайно, както каза той. - Сигурно е било така.
Искрено съжалявам, че пъхнах пистолета в чантата ти.
- Приема се. - Казах го с ирония. Ще ми го върнеш ли?
- Хвърлих го в потока. - Вината е моя.
Трябваше да ти кажа, че не е еднодневка и да не хвърляш оръжието в потока.
Може да се ползва два-три пъти.
- Напуснете острова. - Права е.
С Доуни ще се покрием, но вие изпъквате на пейзажа.
Нямаме оръжие, а врагът е подкупил властта.
- Искам да си вървя веднага. - Летищата са затворени заради бурята.
Имам идея, ще ни закарате ли?
Проблемът не е, че не вярваш в магията, защото вярваш в нея.
Но не вярваш в себе си.
И ти си като другите.
И баба, и хората, които ми плащат, казват, че съм специална.
Не съм.
Не знам.
Знаеш ли какви неща съм вършила?
Специална съм, но в лошия смисъл.
По-силна си, отколкото мислиш.
Де да беше вярно.
Това е гробът на майка ми. Едва ли би се гордяла с мен.
Сигурно се разкъсва от вина, че те е напуснала твърде рано.
Но запомни едно.
Винаги много се гордея с теб.
Върнах се, ето ме!
- Хапчетата помагат ли? - Не, след ампутацията болеше по-малко.
- Измъкни я! - Не мога, гадно е!
- Извади треска от крака ми, същото е. - Не е!
Представи си, че е огромна треска и я измъкни!
Май не е чак толкова страшно.
Боже мой. Ужасно е!
Трябваше да убиеш копелето тук.
Искам още хапчета.
Да, Ники, но нямаме повече.
Намери и повикай лекар.
Не мога да намеря нищо на този остров! Не знам какво да правя!
Моля те, може ли поне веднъж да се погрижиш за мен?
Добре.
Разчитай на мен.
И теб трябваше да гръмна, гадино.
ХАПКИТЕ НА АНДРЕ
Ето го.
Здрасти.
Здравейте. Познайте! Някой е взел снимката ни.
Андре не знае нищо по въпроса, но той винаги е бил потаен.
- Самолетът ти в готовност ли е? - За вас ли? Винаги.
Но не мога да го подкарам, без да попитам шефовете.
- Ще им се обадя. - Момент.
Аз съм следовател Андрю Янси, а това е д-р Роса Кампенсино.
Името й е трудно за произнасяне, дори да я познаваш отдавна.
- Трябва да напуснем острова. - Искам да помогна, но не мога.
Нека ти обясня проблема.
Шефовете ти са убийци.
По изражението ти личи, че не си знаел.
Но сигурно си наясно,
че да летиш постоянно от тук до окръг Монро, без да минаваш митница,
е престъпление, и то от тежките.
Прекарва и наркодилъри, видях го.
- Те бяха негодници. - Въпреки това наркотиците са забранени.
- Наистина ли са убийци? - Да.
Опитаха се да убият и нас.
- Измъкнахме се. - Наясно е, защото стоим пред него.
- А ти никога не си многословен. - Подразбира се, тук сме.
- Подробностите са важни. - Да, но той е наясно, че сме живи.
Не искам да вземам страна.
И двамата сте прави, но ще се съглася при едно условие.
Без условия, без пазарлъци. Нямаш право на желания.
Мисля, че имам.
По дяволите, мигнах, още една. Хайде де, вечни са.
Доволен съм.
Грейси, ти ли си?
Дойдох да си взема бастуна.
Грейси? Къде е тя?
Къде е? Здравей. Ти пък коя си?
- Бабата на Грейси, знаят ме като "баба". - И племенникът ми говори така.
Търся хапчета за съпруга си
и не мога да намеря лекар на този проклет остров.
- Не мога да ти помогна. - Не те и моля.
Търся Грейси, която има връзки тук и работи за мен.
Помня те.
- Върнах ти количката. - Изобщо не ми пука за нея.
- Къде е тя? - Сигурно е отишла при майка си.
Къде е майка й?
- В гробището. - Благодаря.
Мамка му!
Не забеляза новия олтар веднага,
но щом това стана, разбра, че нейната кралица се е върнала.
Почти стигнахме. Бурята наближава бързо.
Най-добре да не се отбиваме за кафе.
Няма да успеем, ако не тръгнем веднага.
Когато се върнеш у дома, разкажи всичко на Ро
и той ще направи каквото е нужно.
Какво искаш да кажеш?
Не мога да допусна да се измъкне.
Има дупка в гръбнака и е без една ръка. Няма да отиде на дискотека.
- Така е, но няма да мога да спя спокойно. - Хайде, да тръгваме! Сега!
Знам, че не е краят на света, но това вече далеч не е приключение.
- Опасно е. - Затова искам да заминеш.
- Трябва да се качиш на самолета. - Ти също.
Прави каквото искаш, но не тръгнеш ли с мен, късаме.
Сериозно ли?
Бяхме щастливи.
Хайде, откажи се.
Само този път.
Мамка му!
Ив обвини Ник, че си убоде пръста.
Не осъзнаваше, че това е най-малкият й проблем.
Ето те и теб! Слава богу! Търсих те навсякъде.
Намери ме.
Облякла си костюма си, страхотен е. Трябва да ми помогнеш веднага.
Не.
Не те питам дали искаш. Шефка съм ти, размърдай се, на работа!
Грейси! Нали правиш магии и заклинания?
Ник умира от болка и се нуждае от помощта ти.
Вече няма надежда за него.
Няма надежда за нас, които продадохме душите си.
Шибана кучка.
Бурята наближава, точно както предрекох.
Готова съм да приема съдбата си.
Ами ти, Ив?
Всичко свърши. Повече няма да крадете земята ни!
Няма да строите тъпи хотели на плажовете, където играят децата ни!
Наистина ли повярва, че Ориша ще ти позволи да продължиш?
Аз няма да го допусна.
Ти ли?
За коя се мислиш, по дяволите?
Аз съм шибаната Кралица на драконите!
Време е да сложим край.
Превод на субтитрите Анна Делчева