То був типовий сімейний вечір у Біґ-Пайн-Кі.
Що скажете, якщо ми повечеряємо старою селерою і кукурудзяними чипсами?
Бо це все, що є.
А можна гарячий бутерброд з сиром?
Схоже, ти не слухав. Скажіть щось таке, щоб мене не дратувало.
І мені захотілося гарячий бутерброд. Я знаю, що сир у тебе є.
- Ти мене вбиваєш. - А вона нівроку.
Я скучатиму, коли ти його кинеш.
Ну все. Знаєш що, тату?
Коли ти знов спитаєш, чому я не приїжджаю до тебе частіше, згадай цю мить.
Лягай!
Ні фіга собі!
- Ти в порядку? - Так.
Тату, веди їх через вхід.
- Що? - Придурок, не той вхід.
Це всрані Нік та Ів.
- Ти не виходиш? - Я маю план.
Не маєш.
Придумаю план, щойно ти вийдеш.
Як воно?
Стрілянина – це залякування, інакше вони стріляли б іще.
- Коли зайдуть, я на них кинуся. - І це твій план?
А твій який? Штрикати їх виделкою?
Чекай, поки я не скажу «давай».
Давай, Розо!
«Давай» – це сигнал. Ми ж домовилися про сигнал.
Давай виделкою.
Єнсі? Хлопці, опустіть зброю.
Пестов? Привіт. Оце діло.
Знаєш, друже... О боже. Я радий тебе бачити.
Що це таке?
Закладаюся, що Мадлен мала рацію
і наш друг Пестов колись працював на російську мафію.
- Недовго. - Ага.
І, мабуть, тепер він іноді бере собі підробіток за готівку.
Якби я знав, що це ти, я б відмовився.
Я сказав хлопцям, щоб прибрали.
Дуже дякую. Який чудовий початок.
Чуєш, не зациклюйся на тому. Воно вже й так мов нове.
Якщо зможете зібрати
з підлоги мільйон гострих шматочків скла, то буде чудово.
- А тато? - О чорт.
Твій тато головою розбив цьому чуваку лице.
Було офігенно.
Тепер у мене довбешка болить.
Але воно того варте.
Ти диви, який злий.
Мені дуже прикро, Ендрю. Що зробити, щоб ти мене простив?
Пестов, просто скажи, як блондинка чи однорукий чоловік
з тобою зв'язалися.
Мені дуже треба їх знайти.
Ні, до мене звернувся якийсь тип. Сказав, що в нього проблеми з сусідом.
Ясно. Можна я це позичу?
Дуже тобі дякую.
Я зараз вернуся.
Рекомендую тобі лягти!
Хто хоче гарячий бутерброд?
ПОГАНА МАВПА
ДЕПАРТАМЕНТ ВИПРАВНИХ УСТАНОВ
З усіх в'язнів у штаті Оклахома
Бонні найбільше раділа, що сяде за ґрати.
Я знаю, що ви з ним думаєте. Вам мене жаль.
Не жалійте мене, я це заслужила. А ви. Ви одружений, тому перестаньте.
Ну, мабуть, і все.
Прощаємося.
Що за хрінь?
Виявилося, штату Оклахома
не було цікаво притягати Бонні до відповідальності.
Усім пофіг.
Прокурор штату не хоче мороки.
Саме це слово він ужив, говорячи про покарання за злочин.
Морока.
І навіть батьки просто хочуть про все забути.
А нащо ж тебе послали по мене, якщо не збиралися мене арештовувати?
Мене не посилали.
Я тебе шукала з власної волі.
Я мала б лютувати, але тепер ти мені більше до душі.
Начальник сказав відвезти тебе куди тобі треба.
Ага.
На дно океану, прямо в пекельні глибини.
Авжеж. Я вже вбила в навігатор Флориду.
Якби спитати Бонні,
вона б сказала, що саме в цю мить вона зламалася.
Подорож геть від своєї істини, мов подорож геть від сонця,
затьмарює шкодуванням кожен твій крок.
Агент Рассел погоджувалася.
Єнсі цілий ранок жалівся на свої нові меблі від російської мафії,
тому Джим вийшов надвір, роздивитися будинок сусіда в усій красі.
Сусідній будинок – то злочин проти природи.
Чому той придурок не за ґратами?
Бо Пестову зашкодить, якщо я про це повідомлю,
а я дуже хочу сходити на його весілля.
Сьогодні я їду додому.
Я радий, що ти завітав.
І якщо хочеш, можеш їхати, не змушуючи мене слухати свої промови.
- Я часто про тебе думаю. - Почалося.
Зорі направили на твій шлях чудову жінку.
Я знаю, бо бачив, як вона усміхалася твоїм найгіршим рисам.
Хіба в мене є найгірші риси?
Я занадто піклуюся про інших чи зі мною занадто цікаво?
Я знаю, що ти думаєш, ніби з жетоном ти знов повноцінна людина, але це не так.
Навколо тебе добрі духи, синку. Але ти не хочеш на них зважати.
Я тебе попереджаю.
Якщо цю інформацію ти отримав від пташки, від рибки чи від оленя,
я тебе чемно ігноруватиму, а потім піду.
- А від черепах? - Черепахи теж не годяться.
Просто вислухай мене, сину.
Не чіпляйся за те, що здається тобі необхідним,
і не втрать те, що по-справжньому важливе.
Я їду на роботу. Люблю тебе, тату.
І я тебе люблю.
О, так.
Ти й досі пахнеш океаном.
Трошки прісної води не вб'є старого.
Поки Ґрейсі дивилася туди, де раніше був її вівтар,
вона зрозуміла, що вночі з Еґґом
на якусь мить перестала почувати сум.
Але з ранковим сонцем сум вернувся.
Швидко ти вдягнувся.
Ти завжди кажеш, що чоловіки не розуміють, коли йти. От я і йду.
Можна не тікати, коли крім тебе нікого нема.
То тепер я тобі потрібен?
Можливо, сьогодні.
Що в цьому поганого?
Не у твоєму стилі?
Нічого доброго не буває, коли хтось тобі дорогий.
Зрозуміла.
Тоді, мабуть, тобі треба шукати інше ліжко для сну.
Перестань, Ґрейсі.
Можна так тебе називати?
Поки що.
Не розумію, чого ти тікаєш.
Ми з тобою збираємося в те саме місце.
Ти не готова.
Тому я хотів піти поснідати.
Ні, сер.
Пора тобі навчитися чекати.
Чекай тихіше.
Еґґа осінила думка: якби йому було до неї байдуже,
він би вже пішов.
Давай уже, Нікі, дуже цікаво. Що там?
Що думаєш? Треба ж було колись знайти заміну «Summer's Eve».
Довбать мене.
Я серйозно. Прямо зараз. Давай.
А назва подобається?
О боже! Котик!
ДОВГО І ЩАСЛ-ІВ-О
Ів, «ів-о». Тепер розумію.
О боже. Класно.
Котику, охрініти, як шикарно.
Знаєш, за все життя я любив лише двох людей,
а тепер одна зі мною і не розмовляє.
Пообіцяй, що ніколи так від мене не відсторонишся.
А ти обіцяєш, що завжди про мене піклуватимешся?
Завжди.
Значить, домовилися.
Бачу, що гості вже тут.
Перепрошую за ерекцію.
Привіт. Прекрасно виглядаєш.
А де... Чому... Де чудовисько-дракон чи що воно там?
Ти маєш стримувати місцевих.
Як ти це робиш, якщо їм не страшно?
Ага.
Мені здається, я можу бути ким хочу й коли захочу.
Ну добре. Так, ти все одно наводиш жах...
Ніфіга собі, як пече. Я пірнаю.
- Допоможи. - Добре.
Вибач...
Незалежно від форми
гроші завжди притягували погляд Ґрейсі.
Кайфуй.
Заходьте.
Це все моє.
О боже.
Еґґі, принеси нам шампанського, будь ласка.
І собі можна налити?
Питай у неї.
Він тут як твій гість чи він на роботі?
Сьогодні?
Він зі мною.
Ну круто.
Зараз принесу випити.
Як ви з ним узагалі зійшлися?
Він непогано співає, а трахається ще краще.
Люблю романтичні знайомства.
Чуєш, котику.
Котику, ми кудись пливемо чи ні?
Ми чекаємо ще одного гостя.
А ще я не знаю, як тепер піднятися на яхту.
Котику, позаду завжди є драбина.
Він хоч співати вміє?
Ніхто з них і не підозрював, що за ними стежать.
- Єнсі. - Тепер вони ще й яхту купили.
Сральня. Скажи, що яхта гівняна.
Ні, друже. Дуже гарна.
Я знав, що ти це скажеш.
Якоюсь мірою тому, що іноді непогано читаю думки. І не лише про каву,
хоч саме це моя спеціалізація.
Я щодня дзвоню в ФБР, але щораз вони кажуть ту саму хрінь.
Проблеми з екстрадицією, брак фінансування, наберіться терпіння.
- Ти знов працюєш? - Угу.
Учора спакував одного прибацаного наркодилера.
Якраз зараз пишу рапорт.
Де в «особистій власності» подвійне «с»?
Ніде.
Дякую. Мабуть, просто напишу «майно»,
там узагалі нема «с».
А ти як? І досі не світишся?
Здається, Еґґ мене більше не шукає.
Мабуть, вони знають, що ми ніфіга не вдіємо.
Я тепер знов у Доні.
Вона дозволила мені трохи пожити.
Це приємно. Ну, що я з нею.
Маленькі перемоги.
Будь обережний, добре?
Виходить, негідники перемогли.
Ану перестань.
Давай трохи оптимістичніше.
- Будь-який рух самоцінний. - Аякже, Ендрю.
До речі, дай угадаю. З вершками й без цукру, так?
Тільки не вимикайся, бо я не люблю, коли вими...
Невілл питав себе, чи Єнсі взагалі ще хотів цим займатися.
Бонні повернулася на Кіс, забрала свою машину
і мала б змотувати вудочки.
Але їй треба було владнати одну справу.
- Добрий день. - Привіт, красунчику.
Можна в тебе купити таку бляшанку, куди наливають бензин?
Каністру для бензину?
Ти ж знаєш, що це я і мала на увазі.
Денні не знав, що Бонні недавно зламалася.
- Зараз принесу. - Мені треба 20.
Чому 20?
Оце – вираз мого обличчя, коли розмова скінчається.
Зрозумів.
Невілл дарма думав, що Єнсі не хотів цим займатися.
Бо чому ж тоді він був готовий їхати аж у Маямі
на зустріч зі знайомою?
Директор Родс?
Не може бути. Здуріти можна.
І як це я вас заскочив біля вашого офісу в обідню перерву там,
де, як кажуть, ви любите сидіти?
Якщо хочете знати, хто мені сказав, – то Помп.
Я й досі готовий добиватися свого, ще й з шармом, перед яким не встояти.
Відчуваєте?
Дайте шанс. За кілька хвилин я знов спитаю.
Детективе, слухайте. З екстрадицією проблеми.
Ага, а ще бракує фінансування, і я маю набратися терпіння.
Усе це чудово. Дозвольте сказати, що у вас гарна зачіска.
І костюм класний.
Скажіть, як добитися хоч чогось.
У мене там друзі.
І якщо з ними щось станеться, я вважатиму себе винним.
Мені прикро, але поки вони не в Штатах, у мене зв'язані руки.
Тобто ви кажете, щоб я повернув їх у Штати.
- Ні, це фактично буде викрадення. - Ви цього хочете,
- та не можете сказати. Прийняв. - Не хочу.
Ви багато просите.
Я від вас нічого не прошу.
Ні, ви б нізащо не просили.
Я зрозумів. Зрозумів.
- Чого ви підморгуєте? - Та я жартую.
Ви не дали мені взагалі ніяких вказівок.
Я міг би поклястися в цьому в суді, я й зараз поклянуся.
Я цілком розумію.
І ми це робимо.
Я піду.
Будь ласка, не йдіть від мене.
Не люблю, коли від мене йдуть
чи вимикаються серед розмови. Але костюм все одно класний.
Земля обертатиметься й далі, Родс.
Ми над нею не маємо влади.
То була не просто морська прогулянка.
Щоб будівництво курорту просувалося,
Ніку та Ів треба було причарувати місцевого чиновника.
Чудовий день був. Я прискорю видачу всіх дозволів.
А куди поставити келих?
Ой, він не знає. Це на доріжку.
Одна з найкращих традицій нашої країни.
На рівні з бейсболом і вибілюванням ануса.
- Ясно. Ну, бувайте. - Їдьте обережно.
У скільки нам це обійшлося, котику?
- Усього в штуку. - Ого.
Кожен хоче й собі щось дзьобнути.
Ох, країни третього світу – просто мрія.
Тут такі дешеві хабарі.
Не давати їх – навіть дорожче.
М-р Ноулз сказав, що дівчина, якій належить крамничка,
трохи колупає йому мізки.
Здіймає кіпіш через ту ділянку, що ти нам продала.
Ти ж її знаєш?
Ейша?
Так, це моя подруга.
Була подругою.
- З нею не буде проблем. - Я рада.
Еґґ, відведеш дівчину додому?
Бо я хочу трахатися. Будемо хрестити капітанську каюту.
Аякже.
Па-па, гарнюсики.
Дякую за гостинність.
До речі, Ів.
Ти сьогодні засмагла.
Тепер шкіра гарна.
О боже.
Зараз розплачуся.
Ти хитав головою.
Хочеш щось сказати?
Думаєш, вони справді заплатять тобі решту?
- Чекай. - Думаєш, ви тепер друзі?
Хочеш сказати, що ці брехливі шматки лайна
пробують мене надурити?
Я й подумати не могла.
Я ж просто дурна дівка з країни третього світу.
Еге.
Тих 50 штук, що вони дали, не вистачить, щоб доглядати Йа-Йа
і назавжди поїхати з острова.
Я з цих двох вичавлю все, що вони мають.
Обережніше, Ґрейсі.
Вони жартів не жартують.
За мене не переживай.
Я знаю, в яку гру граю.
Знаю, як отримати своє.
І коли отримаю, то щезну як дим.
Хоч попрощаєшся перед від'їздом?
Можливо, помахаю.
Ну давай.
Ти знаєш, що я хочу.
Карибська королево Тепер у нас одна спільна мрія
І наші серця б'ються, як одне ціле
Більше ніякого кохання на бігу
Вони обоє припустилися помилки: не зрозуміли, що ця мить...
Я сказав: «Моя карибська королево»
...найщасливіша в їхньому житті.
Так, одна мрія
Наші серця б'ються, як одне ціле
Є лише кілька проблемок з тим,
щоб летіти на Багами по Стріплінгів.
Це незаконно. Я можу втратити роботу.
- А ще мене можуть убити. - От халепа.
Можна я доїм твій бутерброд?
Я ще й не відповів, а він уже у твоїх руках.
Я голодна.
Я знаю. Бо ти надзвичайно гарна росомаха.
То коли ми по них летимо?
- Ми? - Та перестань.
Мені це треба. Мені треба щось.
Не знаю, що й робити, Розо.
Тато сказав не чіплятися за те, що здається мені необхідним,
а то я можу втратити те, що справді важливе.
Він постійно верзе таку дурнувату фігню.
Я ніколи його не розумію.
Це все від черепах.
Але він і досі з тобою розмовляє.
А мама, відколи я звільнилася,
ходить навколо мене й бурчить під ніс, що в Бога є для мене план.
А я їй кажу: «А якщо мій план не такий?»
Вона відповідає...
О господи.
Як тут не дратуватися?
Чесно, не уявляю, чи варто тут дратуватися,
бо я й досі не знаю іспанської,
від учора це не змінилося.
Вона каже, що поставить за мене всі свічки в Маямі.
Зараз ти на мене розсердишся. По-моєму, це милий жест.
Тепер ти мене бісиш. Їдьмо їсти морозиво.
У тебе в роті й досі сирний бутерброд.
Як можна їсти стільки молочки?
Ти за кермом.
Я дуже хочу полетіти на Багами й дістати цих гівнюків.
Прямо відчуваю.
От тільки це знов та типова ситуація,
коли я не впевнений, чи це можливість зробити щось круте,
чи повністю зіпсувати собі життя.
Не може бути. Саме так я й почувалася,
коли вирішувала, давати тобі чи ні.
Я цього не чув, рухаємося далі.
От би отримати якийсь знак від Небес.
Знаєш, мама завжди каже,
що Богові не доводилося б кричати, якби ти слухав уважніше.
Ну, він міг би кричати й голосніше.
Привіт, Ендрю.
Розо, це Бонні.
Дуже приємно нарешті познайомитися.
Привіт.
Бонні, що ти накоїла?
Мене не захотіли арештувати.
Тепер, мабуть, арештують.
- Так. - Так.
Відповідальність за вчинки – це все.
Я вдячна Ендрю, що він навів мене на цей шлях.
Не обов'язково казати, що це я подав тобі таку ідею.
Це все для тебе. Не вдавай, ніби не зрозумів.
Я сильно засмучуся.
Вибач.
Бережи себе, Бонні.
Це прощання може бути трохи більш остаточним.
Він тебе відвідуватиме.
Дякую. Вона тобі дуже підходить.
Я чекав твого благословення.
У Єнсі було дві думки.
По-перше, він ще не бачив, щоб людина була така щаслива, сідаючи в патрульне авто.
А по-друге...
Хочеш на Андрос?
Так.
Ейшо, ти вдома?
Ніхріна собі, що сталося?
А ти ніби не знаєш.
Ні.
Я їм сказала, що знаю тебе. Сказала, що все буде добре.
Я про це не знала.
Мені дуже жаль.
Тобі полегшало?
А тепер вали нахрін з мого життя.
Чому ти розніс крамницю?
А чому я взагалі щось роблю?
Мені заплатили. Дружина захотіла.
Я знаю, що Ейша говорила зайве. Я б усе владнала.
Жаль, що ти розстроїлася.
Але ж ти казала, що знаєш, у яку гру граєш.
Навіть не думай сьогодні лізти до мене в ліжко.
А на диван?
Ніби мила дівчина.
Нік найняв у бар нового кухаря,
тому Ів кортіло спробувати нові закуски.
Чому в нашому ресторані такі гидотні фрітери з молюсками?
Бо справжні молюски дорогі.
Це м'ясо групера й свинячі субпродукти.
Що ти таке робиш?
Може, це отруйне.
Якби ж то.
Та ти її любиш.
Іди нахер.
Ти ж не випадково мене набрала?
Не випадково.
Так склалося, що в церкві
постійно розповідають про прощення.
То вважай мене поведеним на Ісусі.
Люблю цього патлатого типа.
Я боявся, що ти мене забула.
Я спробувала, але ти постійно виринаєш у моїх думках.
От недавно Саймонова подруга з церкви
почала говорити про Андрос.
Її сім'я купається в грошах. Тому я розповіла про твій курорт.
Ох, доню, не треба було.
Це тупо, але я подумала, що ми з Саймоном зможемо гостювати в неї,
якщо вона купить там житло.
І ця кінчена Ів не зможе й слова сказати,
а я буду з тобою бачитися.
Прилітай сюди й живи в мене.
Я твій тато.
Я дуже радий тебе чути.
І, може, надішли мені контакти тієї дівчини.
- Супер. Ну все, тату. - Чекай, чекай. Секунду.
Я тебе люблю.
І я тебе люблю, тату.
Бувай.
Нікові ніколи не вдавалося вказувати Ів що робити,
але він не здавався й пробував.
- Нічого не кажи. - Добре.
Але знай, що я це думаю.
Ти вмієш брехати.
Наркоманія.
Ти ба. І наркотики на добре вийшли.
Коли напишеш батькові, далі все буде без мене.
Вони мене бачили, тому подругу гратиме Роза.
А звуть її... Зараз буде магія.
Зачекайте. Секунду. Я це дуже добре вмію.
Зараз.
Її звуть Сесілія Рамос.
- Ні. - Тупе ім'я.
Чудово. Підняли мені планку. А її перестрибну.
Хай буде Алма.
Ти що, до мене знав лише 90-літніх латиноамериканок?
Ти трохи упереджена. А якщо Луїза?
Добре.
Якщо вам це так важливо, обирайте ім'я самі.
Я буду Розальбою.
Що? Ти жартуєш? Це дуже хрінове ім'я.
Розальба – моє реальне ім'я.
Дай договорю. Нащо ти перебила?
Хрінове ім'я для цього, бо це гарне,
приземлене ім'я, яке носить янгол.
Ну, якщо тобі простіше його запам'ятати...
Не варто марнувати на це цілий день. Хай буде.
Отже, ми прийняли спільне рішення й задоволені іменем Розальба.
Добре. Розальба Рамос.
- Розальба. - Слухай.
Я знаю, що тато наробив багато херні, але він усе одно мій тато.
Будь ласка, зроби так, щоб з ним нічого не сталося.
Я спробую.
А ще, якщо буде нагода, вистріль Ів прямо в морду.
Що-що?
Єнсі полетів з Розою на Андрос прямо назавтра.
І він навіть не подумав, що це фактично була їхня перша поїздка як пари.
По-моєму, ти упереджений.
Ба ні. Це просте спостереження.
Усе, потрібне мені в цій поїздці, влізло в рюкзак,
зокрема й зубна щітка. А в тебе дві величезні валізи.
Тому мені стало цікаво,
чи ти раптом не думаєш, що ми сюди переїжджаємо?
Мені це все потрібно. Я ж буду під прикриттям.
Ага, продовжуй про це кричати.
Та вгамуйся.
Симпатично.
Невілл каже, що Нік та Ів не покидають свого майданчика.
Нам можна гуляти.
Хочеш щось випити?
Позич мені зубну щітку.
- Я свою забула. - Ти жартуєш?
Ґрейсі народилась у тому будинку, але не пам'ятала,
щоб колись лишалася в ньому сама довше, ніж на десять хвилин.
Вона хотіла говорити лише з однією людиною...
ГАРНІ РУКИ
...і сьогодні – не з ним.
Алло.
Ти швидко відповіла.
Надіюся, не тому, що чекаєш дзвінка від мужчини.
А то Дріґз ревнуватиме.
Я хотіла почути, що в тебе все добре.
Ну от, почула.
Чому ти не кажеш, де живеш?
Бо тоді ти сюди прийдеш.
Щоб попросити тебе жити зі мною.
Знаю. І я не зможу тобі відмовити.
У мене нікого нема, Йа-Йа.
Весь час, що ти вчилася, щоб стати жрицею,
ти думала, що сама.
Але то була неправда. У тебе була я.
У тебе була магія.
А тепер ти відчуєш, що значить по-справжньому бути одинокою.
Може, так ти й знайдеш шлях назад.
Іди сюди.
Скористаємося востаннє цим незаслуженим добром.
НАШЕЛІН СВЕЙН
ФРІТЕРИ ВІД АНДРЕ
- Дякую. - Бро, є контакт.
Пише Крістофер, чи Нік, чи як там його.
Завтра вранці заїде по мене в готель.
От і почалося.
Так.
Перестань. Буде дуже просто.
- Їдеш дивитися ділянку... - Так.
...і кажеш, що все супер. І що заплатиш готівкою.
А потім – що повернешся з баблом через два місяці.
Або вони можуть злітати в Маямі й забрати гроші раніше.
А якщо вони погодяться чекати?
Не погодяться. Шахраї завжди хочуть отримати гроші одразу.
Це як ти й гарячі сирні бутерброди.
А коли вони прилетять у Маямі, ФБР схопить їх у ту ж мить.
А якщо я фігово вмію прикидатись іншою людиною?
Нік та Ів ніколи тебе не бачили.
Тому нема про що переживати.
Хай слова ллються самі. Що скажеш, те й скажеш.
- Усе не так просто. - Ще й як просто.
- Я можу показати. - Ну ти й зухвалий.
Добре. Привіт, незнайомцю. Як тебе звати?
Джордан Флітер.
Я з Чикаґо.
Знаю, про що ти думаєш. Що тато був фанатом «Чикаґо Буллз».
Так, був. Але ім'я Джордан мені дали на честь бабусі.
Це ім'я унісекс.
Я сюди прилетів, бо ми з партнерами розробили
пристрій для опріснення води, який чіпляється на кран.
Його треба лише підключити.
Він закачує солону воду з океану
і очищує її настільки, що можна мити посуд,
але пити не можна, бо вмреш.
Та це все одно вигідно: ціна – лише 20 баксів.
Ніхріна собі. Я так не вмію.
Авжеж, умієш. Спробуй.
Вибери когось у цьому барі.
Добре.
Даруйте, сер.
Привіт, ми молодята.
Клас.
Ми з Сент-Піта.
Супер.
Що тут є смачного?
Фрітери з молюсками винесли мені мозок.
Я вже проковтнув з десяток і замовлю ще.
- Чуєш, Андре? - Що таке?
Можна нам ще отих...
Як ти любиш.
Глянь, він іде сюди.
Я Кей Джей.
А ми Флітерсони.
- Чітко. - Дуже приємно. Це фінське прізвище?
Боб. Боб Флітерсон. Винний за всіма статтями.
Кей Джей, друже мій, я мушу вже смикати стоп-кран.
Закарбуємо цей вечір у вічності,
усі широко всміхаємось.
- Класно. - Так.
Я сюди вже давно ходжу.
Але вперше буду на стіні.
Як же так? Ти такий дружній чолов'яга.
Ну, кажуть, що я занадто балакучий і причепливий.
Ого. Якщо чесно, я нічого такого не помітив. А ти, люба?
Та ні. Чому люди взагалі таке кажуть?
Знали б ви, на кого я працюю. То жах. Скрізь вожу їх на літаку.
А дружина боса й імені мого не знає.
То ти пілот?
- Так. - Як твоє прізвище, Кей Джей?
Класперс. Голландське.
Ага.
Ну Кей Джей Класперс, тепер у тебе є двоє друзів на все життя.
Зафлітерили мене.
Смішно.
А знаєш? Додай свій номер.
Авжеж.
Єнсі знав, що саме побачить, ще до того, як побачив.
Готово.
КЕЙ ДЖЕЙ КЛАСПЕРС!!!
Ти ба.
На знаки оклику ти не скупишся.
Це щоб було веселіше.
Ну, ти свого досяг. Будьмо.
Мабуть, і смски ти класні пишеш.
Діти не люблять прокидатися разом із сонцем.
І Лулу теж не любила.
Нащо рибалити так рано?
- Ти зараз голодна? - Так.
І риба голодна.
Невілл чомусь відчував, що все от-от
зміниться на краще.
А коли Невілл був щасливий, то не любив спати.
А от Єнсі любив як раз навпаки.
Так-так.
Хто це в нас?
Розальба Рамос.
Зібралася на сафарі?
Думаю, моя сім'я володіє автосалонами.
Чудово.
Я ж казав, Розо, ти прекрасно впораєшся.
А зважаючи на те, яку ніч кохання я тобі подарував,
думаю, ти не заперечуватимеш, що я заслужив відпочинок.
Я ще трохи посплю, а потім поснідаю.
Не вигадуй.
Піднімай зад з ліжка, поки ще не приїхав водій.
Розальба Рамос вимоглива.
Мені подобається.
Не лише Роза була заряджена.
Безперечно, цей день здавався важливим.
Котику, в нас така біда з грошима,
що як ця іспанка й справді багата,
я без проблем дозволю тобі її трахнути.
Але тільки якщо вона страшна.
Зрозумів. Дякую.
Я настроююсь на ділову розмову.
- Ти не бачила мого годинника? - Ні.
Ти не бачила таткового годинника?
Ви ж знаєте, як кажуть.
Що для одного талісман, для іншого – шлях на волю.
Гарний годинник.
Правда?
Ну, його вартість – 250 000$.
Тому, як на мене, дуже гарний.
А ви цього не знали?
А вам яка різниця, чого я не знаю?
Просто я від природи допитливий.
І якщо чесно, то не можу повірити, що знов бачу цей годинник.
Моя Йа-Йа сказала б, що це не випадково.
Ой-ой. Я не знаю, що таке «йа-йа».
А от я...
Я думаю, що все через те, що нормально поснідати на цьому довбаному острові
можна лише в одному місці.
Скажіть, де ви його взяли?
Я його вкрала.
У дуже поганого чоловіка.
Але ви наче й так це знаєте.
Ого.
Це дуже влучна здогадка.
Я Ендрю Єнсі.
Ясно.
Іноді люди представляються у відповідь,
але це неважливо.
Знаєте, загадкова дівчино,
я маю намір змусити цього чоловіка заплатити за те, що він накоїв.
І його дружину теж.
Мені від того ні холодно ні жарко.
Я просто хочу назбирати достатньо зелені, щоб почати жити.
Моя черга питати.
То який же ви бог?
Дуже лестить таке чути.
Я лише людина.
Чому ж думаєте, що в змозі змусити поганих людей платити за гріхи?
Зрештою ми всі за них платимо, хіба ні?
Надіюся, що ні.
Я теж, загадкова дівчино.
Я візьму собі ще кави, може, й вам узяти?
І розкажете мені, як вас звати й що ви знаєте про всіх цих поганих людей.
За все це вам доведеться ще й кекс додати зверху.
Домовилися.
До речі, мій друг Невілл каже, що тут найсмачншіа ромова бабка
на всьому Андросі, то, може...
Єнсі розлютився на загадкову дівчину.
Але її виправдовувало те,
що він не попередив, як сильно не любить,
коли люди мовчки йдуть чи вимикаються посеред дзвінка.
Розальбо, все добре?
Так.
Ділянка неймовірна.
Дуже гарна. Я в захваті.
- Ура! - Я згодна.
Яке щастя!
Чудово, що ви зараз її берете, бо це остання вільна ділянка.
Коли отримаємо від вас завдаток, то зможемо почати будувати.
Я б хотіла сплатити повну суму готівкою,
якщо ви не проти.
Вибачте, стався мініоргазм.
Отакий.
А можна спитати? Чому готівкою?
Ну, моя сім'я має кілька автосалонів,
але реальний сімейний бізнес інший.
Та знаєте?
Не варто мені цього казати.
Зрозумів. Я принесу «Мімозу».
Читаєш думки, котику.
Так класно, що ви з Кейтлін познайомилися
в тій дивній церкві.
- Ага. - Ви з нею дуже близькі?
Роза зрозуміла, що то її момент істини.
Ну... Не хочеться, щоб мої слова звучали зухвало.
Я знаю, що в неї недавно вмер батько.
Царство йому небесне.
Царство небесне.
Але вона трохи сука, правда ж?
О боже.
- Боже. Я вас люблю. - Ну?
Вона худюща сучка.
«Мімоза» лише одна,
- бо скінчився апельсиновий сік. - Дякую.
До речі, я не спішу.
Повернуся з архітектором і грошима через кілька місяців.
Але якщо хочете гроші раніше,
то можете змотатися в Маямі.
Будьмо.
Люблю Маямі.
Дріґз ледь бачив Невілла на ґанку,
але все одно був радий.
Він підібрався б ближче,
але не хотів, щоб Невілл знав, що він сумує.
Гей, народ.
- Хочеш сказати їм? - Ти кажи.
Це ж ти зробила.
Ці гівнюки попалися.
Оце діло.
Летять у Маямі на тому тижні.
- Чудово! Хто голодний? - Я.
Тебе ніхто не питав. Ходімо.
Тримайся.
Вона тебе ще не вигнала?
- Побачимо, як пройде вечеря. - Я допоможу.
- Ні, не треба... - Ні-ні.
Слухай, Доні, ну хіба ж Невілл не красень? Ще й добра душа.
По-моєму, це нічогенький комплект.
У бузковому.
Він мало кому личить.
- Та розслабся. - А вони смачні?
Це точно.
А тепер тост. Піднімемо келихи.
Хай мій друг Невілл знає, що негідники не завжди перемагають.
Бонні заарештували.
Що ще ми можемо зробити?
Ви застраховані від пожеж?
Так, але страховка не покриває підпалу.
Це погано. А моя покриває.
Слухайте, а може, пожежа сталася природним чином?
Та ні, вона підірвала ваш будинок.
А тепер?
Клянуся, зрештою люди платять за свої вчинки.
Світ притягає їх до відповідальності.
- Сто баксів? - Так, сер.
- Я вас і заарештувати можу. - Вибачте.
У мене був дуже важкий тиждень.
- О ні. Це я лишаю собі. - Прокляття.
Може, буде вам урок.
Вони приймають свою долю.
Авжеж, вони можуть утекти.
Я серйозно.
Є такі, що зайвий раз не вагаються. Покидають дім,
навіть близьких людей.
Але я скажу так.
Саме про такі прощання вони потім шкодують усе життя.
Можете думати, що це лише моя божевільна філософія,
але повітря ідей – єдине повітря, яким варто дихати.
Це рядок з прекрасного роману Едіт Вортон.
«Епоха невинності».
Ти жартуєш?
Гарний і начитаний? Красунчик.
Доні, такий чоловік має лишитися під цим дахом назавжди.
Хай лишається ще на одну ніч, а потім шукає власний дім.
Ух ти. У тебе є маямські канали.
Надворі сьогодні цього й не було помітно,
але на Маямі швидко насувається буря.
Мені якраз повідомляють нову інформацію.
Схоже, це повноцінний ураган, який назвали Мелані.
СКЛАДНІ ПОГОДНІ УМОВИ!
О боже. Виходить, що Ураганна Мел розповідає про ураган Мел.
Класне ім'я.
Я за неї рада.
Якщо по-чесному, то ніхто не замінить «Гезер з погодою»,
- але вона молодець. - Серйозно?
«Гезер з погодою» була легендою, і ти це знаєш.
А хто це?
ФРІТЕРИ ВІД АНДРЕ
На маленьких островах так завжди.
Хоч на Кіс, хоч на Багамах,
коли люди знають, що буде буря, то йдуть у бар.
Там вони випускають пару, перш ніж сховатися по домах.
А ще так легше не боятися того хаосу,
що чекає прямо за рогом.
Дарма я це зробила.
Що ми робимо в цій дірі?
Я хочу фрітер з молюсків, а не зі свинячої дупи,
а тут ніби готують дуже смачні...
Візьмеш нам, не знаю... дві дюжини й текілу?
А я, не знаю...
Почекаю тут на столик.
Як Ґрейсі й казала: мало місць, де можна смачно поїсти й випити
на цьому довбаному острові.
Тому це не був збіг обставин.
Але все одно не пощастило, що вони прийшли саме сюди.
Переклад субтитрів: Ольга Сушицька