Bigpainkī bija parasts ģimenisks vakars.
Ko jūs teiktu, ja vakariņās būtu vecā labā selerija un tortiljas čipsi?
Jo tas ir tas, kas man ir.
Vai varu dabūt ceptu siermaizi?
Šķiet, tu neklausījies. Vai kāds pateiks ko mazāk kaitinošu?
Vispār arī es gribu ceptu siermaizi. Zinu, ka maize un siers tev ir.
- Tu mani nobeigsi. - Man viņa patīk.
Man tevis pietrūks, kad viņš salaidīs dēlī.
Tā. Zini ko, tēt?
Nākamreiz, kad prasīsi, kāpēc nebraucu ciemos biežāk, atceries šo brīdi!
Zemē!
Velns parāvis!
- Tev viss kārtībā? - Jā.
Tēt, izejiet pa priekšpusi!
- Ko? - Ei, idiņ! Pa otru priekšpusi.
Niks un velna Īve.
- Kāpēc nenāc? - Man ir plāns.
Nē, nav.
Izdomāšu, tiklīdz tu aiziesi.
Kā sviežas?
Šāva tikai, lai nobaidītu, citādi šautu joprojām.
- Kad viņi ienāks, lēkšu virsū. - Tāds ir tavs plāns?
Ko darīsi tu? Dursi ar barbekjū dakšu?
Paliec aizmugurē, līdz teikšu "tagad".
Tagad, Roza!
"Tagad" ir signāls. Mēs vienojāmies par šo signālu.
Tagad ar dakšu!
Jensij? Čaļi, aizvāciet šaujamos!
Pestov? Ei! Sveiks!
Nu, zini, ir... Ak dievs! Ir prieks tevi redzēt.
Kas notiek?
Medelinai acīmredzot bija taisnība,
ka mūsu draugs Pestovs ir strādājis pie krievu mafijas.
- Tikai drusciņ. - Jā.
Un minu, ka tagad viņš piehaltūrē naudas dēļ.
Klau, ja es būtu zinājis, ka tas esi tu, būtu atteicis.
Pateicu, lai mani čaļi satīra.
Liels paldies. Cik jauks sākums!
Ei, par to neiespringsti! Tas jau izskatās gluži kā jauns.
Ja jums izdotos tikt galā
ar miljons asajām stikla lauskām uz grīdas, tas būtu lieliski.
- Tavs tētis. - Ai, velns!
Tavs tētis tikko ar galvu salauza šim tipam seju.
Tas bija superīgi.
Tagad man sāp galva.
Bet bija tā vērts.
Re, cik viņš nikns!
Es ļoti atvainojos, Endrū. Kā lai vēršu to par labu?
Pestov, tu man varētu pastāstīt, kā tā blondīne un vienrocis
ar tevi sazinājās.
Man tiešām viņi jāatrod.
Nē, mani uzrunāja čalis. Teica, ka viņam ir problēmas ar kaimiņu.
Skaidrs. Neiebilsti, ja aizņemšos šo?
Pateicos. Paldies.
Drīz būšu atpakaļ.
Varbūt gribēsi nomesties zemē.
Vai kāds grib ceptu siermaizi?
OKLAHOMAS IESLODZĪJUMA VIETU PĀRVALDE
No visiem Oklahomas štata cietumniekiem
Bonijai bija vislielākais prieks tur būt.
Zinu, ko abi domājat. Jums manis žēl.
Nevajag. Esmu to pelnījusi. Un tu - tu esi precējies, tāpēc izbeidz!
Laikam tas viss.
Atvadas.
Kas par lietu?
Izrādās, ka Oklahomas štats
nebija ieinteresēts saukt Boniju pie atbildības.
Visiem pie kājas.
Štata advokāts negrib čakarēties.
Tieši tā viņš teica par saukšanu pie atbildības par noziegumu.
Čakarēties.
Bet pat vecāki grib, lai tas nenotiktu.
Kāpēc tad viņi sūtīja man pakaļ, ja nedomāja arestēt?
Nesūtīja.
Es to darīju uz savu galvu.
Man vajadzētu būt niknai, bet tā dēļ tu man patīc vairāk.
Priekšnieks teica, lai aizvedu tevi, kur vien gribi.
Jā.
Okeāna dibenā, pa taisno uz elles dzīlēm.
Darīts. Es GPS jau uzstādīju Floridu.
Ja Bonijai pajautātu,
viņa teiktu, ka tieši tad viņa salūza.
Došanās prom no savas patiesības, tāpat kā došanās prom no saules,
met nožēlas ēnu pār katru sperto soli.
Aģente Rasela tam piekristu.
Jensijs visu rītu sūdzējās par viņa jaunajām krievu mafijas mēbelēm,
tāpēc Džims izgāja ārā, lai apskatītu kaimiņa māju visā tās krāšņumā.
Tā blakus māja ir noziegums pret dabu.
Kā tas idiņš vēl nav cietumā?
Pestovam nenāktu par labu, ja es par to ziņotu,
un vispār es gatavojos iet uz viņa kāzām.
Šodien es braucu mājās.
Bija prieks tevi uzņemt.
Un, ja gribi, vari aizbraukt, nesakot man nekādu runu.
- Es par tevi daudz domāju. - Sākas.
Zvaigznes tavā ceļā ir nolikušas labu sievieti.
Es to zinu, jo pamanīju, ka viņa redzēja tavas sliktākās iezīmes un smaidīja.
Nezināju, ka man ir kādas sliktākās iezīmes.
Varbūt esmu pārāk gādīgs vai būt ar mani kopā ir pārāk jautri?
Zinu: tu domā, ka tas žetons tevi atkal padarīja veselu. Bet tā nav.
Tev ir laba enerģija, dēls. Tikai tu to ignorē.
Es tevi brīdināšu.
Ja tev to pavēstīja putns vai zivs, vai briedis,
es tevi pieklājīgi ignorēšu un došos prom.
- Bruņrupuči? - Nederēs arī bruņrupuči.
Vienkārši uzklausi mani, puika!
Neturies pie tā, ko esi iedomājies, ka tev vajag,
un nepazaudē to, kas ir tiešām svarīgs.
Es došos uz darbu. Mīlu tevi, tēt.
Es tevi arī.
Jā.
Joprojām od pēc okeāna.
Mazliet saldūdens šim vecamzēnam nenāktu par ļaunu, ne?
Veroties uz vietu, kur agrāk bija viņas altāris,
Greisija aptvēra, ka ar Egu pavadītā nakts
viņas skumjas uz mirkli bija aizdzinusi.
Bet līdz ar rīta sauli tās bija atpakaļ.
Ātri gan saģērbies.
Tu vienmēr saki - vīrieši nesaprot, kad jāiet. Tāpēc es eju.
Nav jāskrien prom, kad esi mana vienīgā sabiedrība.
Tad tagad tev mani vajag?
Šodien varbūt.
Vai tas ir slikti?
Nav tavā stilā?
Ja kāds kļūst svarīgs, tas ne pie kā laba nenoved.
Ak tā.
Tad varbūt tev jāatrod cita gulta, kur gulēt.
Nu beidz, Greisij!
Vai drīkstu tevi tā saukt?
Pagaidām.
Vispār nesaprotu, kāpēc tu skrien prom.
Mums jāiet uz vienu un to pašu vietu.
Tu neesi gatava.
Tāpēc gribēju aiziet paēst brokastis.
Nē, kungs.
Ir laiks tev mācīties gaidīt.
Gaidi klusāk!
Egam atausa: ja viņa tiešām nebūtu viņam svarīga,
viņš jau būtu prom.
Nu, Nikij! Es degu nepacietībā. Kas tas ir?
Ko teiksi? Mums taču Vasarīgā īve beidzot bija jāaizstāj.
Izdrāz mani!
Nē, tiešām. Tūlīt. Darām to!
Kā tev patīk nosaukums?
Ak dievs! Mīļum!
AR ĪVI - ILGI UN LAIMĪGI
Īve. "Ar Īvi". Es redzu.
Ak dievs! Man patīk.
Mīļum, šis ir nāvīgi švītīgi.
Zini, es savā mūžā esmu mīlējis tikai divus cilvēkus,
un nu viena no viņiem ar mani nerunā.
Apsoli, ka mani nekad tā neatstumsi.
Vai apsoli, ka vienmēr par mani rūpēsies?
Vienmēr.
Tad viss kārtībā.
Ei, izskatās, ka mūsu viesi ir klāt.
Atvainojiet par manu erekciju!
Čau! Izskaties lieliski.
Kur ir... Kāpēc... Kur ir tas pūķa monstrs vai kas?
Maksājam, lai tu savaldītu vietējos.
Kā to izdarīsi, ja neizskaties baisi?
Jā.
Man šķiet, ka varu būt, kas vien gribu, kad vien gribu.
Nu labi. Jā. Zini, vienalga ir biedējoši, tāpēc...
Velns, ellīgi karsts. Iemērcēšos.
- Palīdzi! - Jā.
Atvaino...
Lai kādā formā tā bija,
nauda Greisijas uzmanību piesaistīja vienmēr.
Izklaidējies!
Nāciet iekšā!
Tas viss ir mans.
Ak dievs!
Egij, vai tu, lūdzu, neatnestu mums šampanieti?
Un arī man?
Tas atkarīgs no viņas.
Vai viņš te ir kā tavs viesis, vai arī viņš strādā?
Šodien?
Viņš ir ar mani.
Velns, jā!
Atnesīšu dzērienus.
Kā jūs tā satusējāt?
Viņš diezgan labi dzied un kniebjas vēl labāk.
Man patīk romantiski stāsti.
Ei, mīļum!
Mīļum, vai mēs izbrauksim, vai kā?
Mēs gaidām vēl vienu viesi.
Un es arī nezinu, kā lai tieku atpakaļ laivā.
Mīļum, pakaļgalā vienmēr ir trepes.
Cerams, viņš prot dziedāt.
Neviens no viņiem nenojauta, ka viņus novēro.
- Jensijs. - Nu viņiem ir laiva.
Sūdu būšana! Saki, ka tā ir draņķīga.
Nē, vecīt. Diezgan laba.
Zināju, ka tā teiksi.
Pa daļai tāpēc, ka dažreiz spēju visai labi paredzēt - ne tikai par kafiju,
lai gan tā ir mana specialitāte.
Es zvanu uz FIB katru dienu, un vienmēr viens un tas pats.
Izdošanas problēmas, finansiālas grūtības, jābūt pacietīgam.
- Esi atpakaļ darbā? - Jep.
Vakar sašņorēju vienu narkodīleri.
Un tagad rakstu par to ziņojumu.
Cik "p" ir vārdā "parafernālijas"?
Viens "p".
Paldies. Droši vien rakstīšu "piederumi",
jo tur man tas šķiet skaidrāk.
Kā iet tev? Joprojām dzīvo pa kluso?
Izskatās, ka Egs mani vairs nemeklē.
Droši vien tāpēc, ka viņi zina: mēs neko nevaram.
Tagad esmu atpakaļ pie Donijas.
Viņa ļauj man kādu laiku palikt.
Tas ir jauki - būt kopā ar viņu.
Mazas uzvaras.
Esi piesardzīgs, ja?
Tikai izskatās, ka uzvarējuši sliktie.
Tūlīt pat izbeidz!
Mazliet optimisma! Nu taču!
- Cīnīties pretī jau ir labi. - Kā tad, Endrū!
Ļauj minēt! Ar krējumu, bez cukura. Pareizi?
Tikai nenoliec klausuli, jo man nepatīk, ka cilvēki...
Nevils nespēja nedomāt, vai Jensijam tas vispār vēl ir svarīgi.
Atgriezusies Kīzās un paņēmusi savu mašīnu,
Bonija varēja pacelt cepuri un aizlaisties.
Bet kaut kas viņai vēl bija jānokārto.
- Labdien! - Sveiks, smukais!
Vai tev ir tādas kannas, kurās lej degvielu?
Degvielas kannas?
Tu zini, ka domāju tās.
Denijs nezināja, ka Bonija nupat bija salūzusi.
- Tūlīt vienu atnesīšu. - Man vajag 20.
Kādēļ 20?
Šāda ir mana sejas izteiksme, kad saruna ir beigusies.
Skaidrs.
Nevils kļūdījās, domājot, ka Jensijam ir vienalga.
Kādēļ tad viņš brauktu visu to ceļu uz Maiami,
lai satiktu senu paziņu?
Direktore Roudsa?
Nevar būt! Trakums.
Kā mēs tā saskrējāmies tieši pretī jūsu birojam jūsu pusdienlaikā
vietā, ko - kā man teica - jūs esot iecienījusi.
Ja gribat zināt, kurš pateica, - tas bija Svinīgums.
Klau, es joprojām esmu apņēmības pilns, bet šoreiz ar atbruņojošu šarmu.
Vai jūtat?
Jums jādod tam iespēja. Prasīšu vēlreiz pēc pāris minūtēm.
Klau, detektīv, ir izdošanas problēmas.
Jā. Ir arī finansiālas grūtības, un man jābūt pacietīgam.
Tas viss ir skaidrs. Drīkstu pateikt, ka jums ir skaisti mati?
Un man patīk bikškostīms.
Pasakiet, kā varu no jums ko panākt.
Man tur ir draugi.
Ja ar viņiem kas notiks, man liksies, ka tā ir mana vaina.
Atvainojos, bet, kamēr viņi ir ārvalstīs, manas rokas ir sasietas.
Tātad sakāt: man jāmēģina viņus dabūt atpakaļ uz Štatiem.
- Nē. Tā de facto būtu nolaupīšana. - Jūs to gribat,
- bet nedrīkstat teikt. Ziņu uztvēru. - Nekādas ziņas nav.
Tas ir diezgan liels lūgums.
Es jums neko nelūdzu.
Nē, un jūs nekad to nedarītu.
Es sapratu. Sapratu.
- Kāpēc jūs miedzat? - Es tikai jautrojos.
Jūs neesat devusi man itin nekādus norādījumus.
Es to varētu apzvērēt tiesā, un es apzvērēšu tūlīt pat.
Es pilnīgi saprotu.
Un mēs tā izdarīsim.
Es iešu.
Tā, lūdzu, neejiet prom!
Man nepatīk, ka citi noliek klausuli
vai aiziet projām, bet bikškostīms vienalga patīk.
Pasaule turpinās griezties, Roudsa.
Mēs par to neatbildam.
Tas nebija tikai izpriecu brauciens.
Lai virzītos uz priekšu ar kūrortu,
Nikam un Īvei bija jāapbur kāds pašvaldības ierēdnis.
Nu ļoti burvīga pēcpusdiena! Es paātrināšu visas tās atļaujas.
Un kur lai nolieku glāzi?
Dumiķīt, nē. To dzersiet pa ceļam.
Tā ir viena no mūsu valsts labākajām tradīcijām.
Līdzās beisbolam un pakaļas cauruma balināšanai.
- Skaidrs. Nu labi. - Laimīgu ceļu!
Cik tas mums izmaksāja, mīļum?
Tikai taukšķi.
Katrs grib kumosu no pīrāga.
Trešās pasaules valstis ir lieliskas.
Kukuļošana te ir tik lēta!
Gandrīz ir dārgāk to nedarīt.
Noulsa kungs teica, ka tā modes preču veikaliņa īpašniece
sāk mazliet uzvesties kā kuce.
Mēģina radīt problēmas ar to īpašumu, ko mums pārdevi.
Tu viņu pazīsti, vai ne?
Eišu?
Jā, viņa ir mana draudzene.
Vismaz bija.
- Ar viņu problēmu nebūs. - Man prieks.
Ei, Eg, vai pavadīsi savu draudzeni?
Esmu nogribējusies, un gribam iesvētīt kapteiņa kajīti.
Protams.
Atā, smukulīši!
Paldies par šo pēcpusdienu!
Un, Īve!
Šodien esi nosauļojusies.
Tava āda izskatās jauki.
Ak dievs!
Es varētu apraudāties.
Es redzēju to žestu.
Tev ir kas sakāms?
Vai tiešām domā, ka viņi tev atlikušo jebkad samaksās?
- Pag! - Domā, ka nu esat draugi?
Vai gribi teikt, ka tie divi negodīgie ķēmi
mēģina mani apšmaukt?
Es pat nenojautu.
Esmu tikai muļķa meitene no trešās pasaules.
Nu labi.
Ar tiem 50 taukšķiem nepietiek, lai es varētu parūpēties par Jājā
un no šīs salas notīties.
Es pamazām izsūkšu visu, kas viņiem ir.
Esi piesardzīga, Greisij!
Ar viņiem joki mazi.
Par mani neraizējies!
Es zinu, kādu spēli spēlēju.
Zinu, kā panākt savu.
Kad tas notiks, izkūpēšu kā dūmi.
Vismaz atvadīsies, kad brauksi prom?
Varbūt pamāšu.
Nu!
Tu zini, ko gribu.
Karību karalien Nu mums ir kopīgs sapnis
Un mūsu sirdis sitas kā viena
Nenopietnu attiecību vairs nebūs
Viņi abi pieļāva kļūdu, neaptverot, ka šajā brīdī...
Teicu: manu Karību karalien
...viņi bija laimīgāki nekā jebkad.
Jā, kopīgs sapnis
Mūsu abu sirdis sitas kā viena
Ir tikai dažas sīkas problēmiņas
saistībā ar Striplingu saņemšanu ciet Bahamās.
Tas ir pretlikumīgi. Es droši vien zaudētu darbu.
- Un mani varētu novākt. - Stulbi gan.
Vai drīkstu apēst tavu siermaizi?
Es pat vēl neatbildēju, un tev tā ir jau rokā.
Man gribas ēst.
Zinu. Tu esi ļoti skaista āmrija.
Nu, kad mēs viņus ņemsim ciet?
- Mēs? - Nu taču!
Man to vajag, ja? Man kaut ko vajag.
Es nezinu, ko lai daru, Roza.
Tētis teica, lai neturos pie tā, ko esmu iedomājies, ka man vajag,
jo varu zaudēt to, kas ir tiešām svarīgs.
Viņš vienmēr bārsta šādas kaitinošas gudrības.
Nekad nesaprotu, par ko, ellē, viņš runā.
- Viņam to pastāsta bruņrupuči. - Vismaz viņš ar tevi vēl runā.
Zini, kopš aizgāju no darba,
mana mamma staigā apkārt, burkšķot, ka tas ir Dieva plāns manai dzīvei.
Un es tā: "Skaidrs. Un ja nu tas nav mans plāns?"
Viņa tā...
Ak dievs!
Nu, vai nav kaitinoši?
Man tiešām nav ne jausmas, cik kaitinoši tas ir,
jo es joprojām neprotu spāņu valodu
un kopš vakardienas tas nav mainījies.
Viņa būtībā saka, ka aizdegs par mani visas Maiami sveces.
Redz, tagad tu uz mani sadusmosies, jo man tas šķiet jauks žests.
Nu tu sāc mani tracināt. Aizbrauksim pēc saldējuma!
Tev mutē joprojām ir siermaize.
Būs par daudz piena produktu.
Stūrēsi tu.
Klau, es tiešām gribu aizbraukt uz Bahamām un saņemt tos mērgļus ciet.
Pilnīgi jūtu.
Tikai man ir tāda pazīstama sajūta,
ka īsti nesaprotu, vai šis ir izaicinājums būt lieliskam
vai scenārijs, kā izpostīt sev dzīvi.
Nevar būt! Es jutos tieši tāpat,
kad mēģināju izlemt, vai man vajadzētu ar tevi kniebties.
Tā. To ignorējot un virzoties tālāk: gribētos saņemt kādu zīmi no debesīm.
Mana mamma vienmēr teica:
Dievam nebūtu uz tevi jābļauj, ja tu klausītos uzmanīgāk.
Man gribētos, lai Viņš pabļauj skaļāk.
Čau, Endrū!
Roza, tā ir Bonija.
Kāds prieks tevi beidzot satikt!
Čau!
Bonij, ko tu izdarīji?
Mani neapcietināja.
Domāju - tagad droši vien apcietinās.
- Jā. - Jā.
Atbildība par savu rīcību ir pats svarīgākais.
Esmu ļoti pateicīga Endrū, ka viņš man parādīja šo ceļu.
Zini, tev viņiem nav jāstāsta, ka domu to darīt tev pasviedu es.
Tas ir tikai tevis dēļ. Neizliecies, ka to nesaproti.
Es tiešām būšu vīlusies.
Atvaino!
Lai tev veicas, Bonij!
Šīs atvadas varētu būt uz mazliet ilgāku laiku.
Es gādāšu, lai viņš apciemo.
Paldies. Man patīk, ka viņa tev ir.
Es jau cerēju uz tavu svētību.
Jensijam prātā bija divas domas.
Pirmā: vēl neviens nav izskatījies tik laimīgs brīdī, kad viņu bāž patruļmašīnā.
Un otrā...
Gribi braukt uz Androsu?
Jā.
Eiša, esi te?
Kas, ellē, te notika?
It kā tu nezinātu.
Nē.
Es viņiem teicu, ka tevi pazīstu. Ka viss būs kārtībā.
Es par šo nezināju.
Man ir ļoti žēl.
Jūties labāk?
Tagad pazūdi no manas dzīves!
Kāpēc sagrāvi viņas veikalu?
Kāpēc es daru jebko?
Man samaksāja. Kundze tā gribēja.
Es zinu, ka Eiša palaida muti. Es būtu to nokārtojusi.
Man žēl, ka esi sarūgtināta.
Bet tu teici, ka zini, kādu spēli spēlē.
Uz manu gultu šonakt vari nenākt.
Kā ar dīvānu?
Viņa šķiet mīļa.
Niks bārā bija nolīdzis jaunu pavāru,
un Īve gribēja izmēģināt jaunās uzkodas.
Kāpēc mūsu restorāna fritētie gliemji ir tik pretīgi?
Īstie gliemji ir dārgi,
tāpēc izmantojam merovus un cūkgaļu.
Ko, pie velna, tu dari?
Tas var būt indīgs.
Kaut tā būtu!
Tu viņu mīli.
Ej ieskrieties!
Lūdzu, nesaki, ka piezvanīji netīšām.
Nē. Tīšām.
Ejot uz baznīcu, problēma ir tāda,
ka tur visu laiku sludina par piedošanu.
Tad uzskati mani par Jēzus fanu!
Man tas matainais čalis patīk. Uztraucos, vai neesi atstājusi mani pagātnē.
Es centos, bet tu visu laiku iešaujies man prātā.
Kā nesen - viena no Saimona baznīcas paziņām
pat sāka runāt par Androsu.
Viņas ģimenei ir nežēlīgi daudz naudas, tāpēc izstāstīju par jūsu kūrortu.
Saulīt, tev tas nebija jādara.
Tas ir stulbi, bet laikam domāju - ja viņa to pārpirktu,
mēs varētu aizbraukt un palikt pie viņas. Tad sasodītā Īve neko nevarētu teikt,
bet es varētu tevi apciemot.
Brauc šurp un paliec pie manis!
Esmu tavs tētis.
Kāds prieks tevi dzirdēt!
Nu, hei! Laikam atsūti man tās dāmas kontaktinformāciju!
- Forši. Man jābeidz, tēt. - Pag! Uzgaidi!
Es tevi mīlu.
Es tevi arī mīlu, tēt.
Atā!
Nikam nekad sevišķi labi neizdevās Īvei noteikt, kas jādara,
taču tas viņu nekavēja mēģināt.
- Neko nesaki! - Labi.
Tikai zini, ka es to domāju.
Esi laba mele.
Narkomāne.
Padomā! Narkotikām ir arī plusi.
Tā. Kad tētim rakstīsi, mani tur nedrīkst iepīt.
Tā kā viņi zina, kā izskatos, paziņu tēlos Roza.
Un viņu sauc... Tūlīt uzburšu.
Acumirkli! Vienu mirklīti! Man tas padodas diezgan labi.
Padomāsim!
Viņu sauc Sesīlija Ramosa.
- Nē. - Tizli.
Labi. Paceļat latiņu. Būs jāpārlec.
Tad sacīsim - Alma.
Ko... Vai esmu pirmā latina zem 90, ko esi saticis?
Mazliet nosodoši. Kā būtu ar Luīzu?
Labi.
Jūs par to esat tik dedzīgas. Izvēlieties pašas!
Būšu Rozalba.
Ko? Tu joko? Tas ir viens briesmīgs vārds.
Rozalba ir mans īstais vārds.
Ļauj pabeigt! Kāpēc mani pārtrauci?
Briesmīgs šim nolūkam, jo tas ir skaists, stabils vārds, kas piemērots eņģelim.
Klau, ja tev tā būs vieglāk atcerēties...
Mēs negribam veltīt tam visu dienu. Lai būtu šis!
Tātad zini - mēs kā grupa esam draudzīgi vienojušies par Rozalbu.
Labi. Rozalba Ramosa.
- Rozalba. - Ei, klau!
Zinu - mans tētis ir galīgi salaidis dēlī, tomēr viņš ir mans tētis.
Tāpēc, lūdzu, gādājiet, lai viņš necieš.
Mēģināšu.
Un, ja rodas izdevība, iešaujiet Īvei tieši sejā!
Ko, lūdzu?
Jensijs aizveda Rozu uz Androsu jau nākamajā dienā.
Viņam neienāca prātā, ka šis ir viņu pirmais ceļojums kā pārim.
Saku - man šķiet, ka esi tiesājošs.
Nē. Es tikai izsaku novērojumu.
Man viss šim ceļojumam vajadzīgais ir šajā mugursomā,
ieskaitot zobu suku, bet tev ir šie divi milzīgie koferi.
Un es tikai prātoju,
vai neesmu tev radījis iespaidu, ka pārceļamies.
Man vajag manas mantas. Es būšu slepenā aģente.
Jā, to noteikti vajag izkliegt.
Nomierinies!
Smuki.
Tā. Nevils teica, ka Niks un Īve savu teritoriju nekad nepamet,
tātad varam iet dzīvē.
Gribi iedzert?
Man jāaizņemas tava zobu suka.
- Savu aizmirsu. - Tu joko?
Greisija tajā mājā bija dzimusi, bet nevarēja atcerēties,
ka būtu tur bijusi viena ilgāk par desmit minūtēm.
Bija tikai viens cilvēks, ar kuru viņa gribēja runāt...
JAUKĀS ROKAS
...un šodien tas nebija viņš.
Hallo!
Atbildēji pavisam ātri.
Ceru - negaidīji, ka tev zvanīs kāds kungs.
Drigss kļūs greizsirdīgs.
Tikai gribu zināt, vai tev viss labi.
Tagad tu zini.
Kāpēc man nesaki, kur esi apmetusies?
Tāpēc, ka tad tu atbrauktu.
Tikai lūgt, lai esi pie manis.
Zinu. Un es nespētu atteikt.
Man neviena nav, Jājā.
Visu to laiku, kad gatavojies kļūt par priesterieni,
tu domāji, ka esi viena.
Bet tā nebija. Tev biju es.
Tev bija burvju spējas.
Tagad vari izjust, ko nozīmē tiešām būt vienai.
Varbūt tā tu atradīsi ceļu atpakaļ.
Nāc šurp!
Vēl pēdējais brauciens šajā nelāgi iegūtajā pariktē.
NEIŠELĪNA SVEINA
- Paldies. - Tas notiek.
Kristofers, Niks vai kā tur man uzrakstīja.
Rīt viņš atbrauks man pakaļ uz viesnīcu.
Un viss sāksies.
Jā.
Nu beidz! Tas būs pavisam viegli.
- Aizbrauksi apskatīt zemi... - Jā.
...un teiksi, ka patīk. Ka gribi nopirkt par skaidru naudu.
Tad teiksi, ka pēc diviem mēnešiem būsi atpakaļ ar piķi,
ja vien viņi negrib aizbraukt uz Maiami un dabūt naudu ātrāk.
Ja nu viņi gribēs gaidīt divus mēnešus?
Negribēs. Blēži vienmēr grib naudu uzreiz.
Viņi ir kā tu ar ceptām siermaizēm.
Tiklīdz viņi parādīsies Maiami, FIB viņus tūlīt saņems ciet.
Ja nu es nemācēšu izlikties par kādu citu?
Niks un Īve tevi nav redzējuši,
tāpēc tev nav ko uztraukties.
Ļauj vārdiem plūst! Kas nāk ārā, to saki!
- Tas nav tik vienkārši. - Ir gan.
- Pajautā man! - Tiešām esi pašpārliecināts.
Labi. Čau, svešiniek! Kā tevi sauc?
Mani sauc Džordans Flīters.
Esmu no Čikāgas.
Un zinu, ko tu domā. Mans tētis tiešām bija Čikāgas Bulls fans.
Tā bija, taču par Džordanu mani nosauca par godu vecmāmiņai.
Tā sauc arī sievietes.
Šurp atlidoju tāpēc, ka mēs ar partneriem esam izstrādājuši
ūdens atsāļošanas ierīci, ko var pieslēgt pie izlietnes.
Tā ir jāpiestiprina, un viss.
Tā atsūknē sālsūdeni no okeāna,
un tas kļūst pietiekami tīrs, lai mazgātu traukus,
bet dzert nedrīkst, jo tad būsi pagalam.
Bet tas vienalga ir izdevīgi, jo maksā tikai 20 zaļos.
Velns parāvis! Es tā nevaru.
Skaidrs, ka vari. Pamēģini!
Izvēlies jebkuru šajā bārā!
Labi.
Atvainojiet, kungs!
Sveiki! Mēs esam jaunlaulātie.
Mīļi.
No Sentpītas.
Patīk.
Kas te ir labs?
Fritētie gliemji man norāva jumtu.
Es tikko pieveicu duci un ņemšu vēl.
- Ei, Andrē! - Jā, vecīt?
Vai varam dabūt vēl...
Tieši, kā tev patīk.
Nu re! Viņš nāk šurp.
Es esmu Keidžejs.
Flīterseni.
- Izdevās. - Prieks iepazīties. Somu uzvārds?
Bobs. Bobs Flītersens. Un trāpīji.
Keidžej, draugs, man tagad jāspiež uz bremzēm.
Bet gribētos atcerēties šo vakaru vienmēr, tāpēc vai varam visi pasmaidīt?
- Lielisks vakars! - Jā.
Ziniet, es nāku te jau mūžību, bet pie sienas tikšu pirmoreiz.
Kā tas iespējams tik draudzīgam puisim kā tu?
Nu, daži saka - es esot pārāk pļāpīgs vai gribot par daudz uzmanības.
Bāc! Teikšu godīgi - es neko tādu nesajutu. Mīļā?
Nē. Kāpēc lai kāds tā vispār teiktu?
Jūs nepazīstat manus bosus. Viņi ir vissliktākie. Es viņus vedu visur.
Diez vai sieva vispār zina manu vārdu.
Tātad esi pilots?
- Jā. - Kāds ir tavs uzvārds, Keidžej?
Klasperss. Holandiešu.
Jā.
Nu, tagad tev ir pāris draugu uz mūžu, Keidžej Klaspers.
Esmu flaimots.
Labais.
Ei, zini ko? Varbūt tu varētu ierakstīt savu kontaktinformāciju?
Kā tad!
Jensijs zināja, ko ieraudzīs, jau pirms to ieraudzīja.
Un gatavs.
K. KLASPERSS!!!!!!!!!!!
Paskat tik!
Tā padaudz izsaukuma zīmju?
Cenšos, lai ir jautri.
Nu, tev izdodas. Priekā!
Tev ir spēcīgs sarakstīšanās stils.
Nav daudz bērnu, kam patiktu mosties līdz ar sauli.
Tas nepatika arī Lulū.
Kāpēc jāmakšķerē tik agri?
- Tev tagad gribas ēst? - Jā.
Zivīm arī.
Redziet, Nevils juta, ka viss tomēr vērtīsies uz labu.
Un, kad Nevils bija laimīgs, viņam patika būt nomodā.
Turpretim Jensijam bija tieši otrādi.
Nu, nu.
Kas tā varētu būt?
Rozalba Ramosa.
Vai dosies uz safari?
Domāju - mana ģimene tirgo automašīnas.
Tas man patīk.
Redzi, Roza, es teicu - tev izdosies lieliski.
Nu, zinot, cik daudz mīlestības veltīju tev pagājušajā naktī,
domāju - abi būsim vienisprātis, ka esmu pelnījis atpūtu.
Es vēl mazliet pagulēšu un tad iešu paēst brokastis.
Nē, tā nebūs.
Tu izcelsi savu pakaļu no gultas, pirms ir klāt šoferis.
Rozalba Ramosa ir mazliet uzstājīga.
Tas man patīk.
Satraukusies bija ne tikai Roza.
Šī tiešām šķita sasodīti svarīga diena.
Mīļais, mums tagad ir tik maz naudas, ka, ja tā spāniete tiešām ir tik bagāta,
es pilnīgi noteikti tev ļaušu viņu izdrāzt.
Bet tikai tad, ja viņa ir pavisam nesmuka.
Sapratu. Paldies.
Paklau, es cenšos ieiet parādes tēlā.
- Vai esi redzējusi manu pulksteni? - Nē.
Vai esi redzējusi tetas pulksteni?
Jūs zināt, kā mēdz teikt:
kas vienam veiksmes talismans, tas otram bēgšanas plāns.
Jauks pulkstenis.
Vai tiešām?
Tas maksā 250 000 $.
Tāpēc jā. Es teiktu, ka diezgan jauks.
Jūs to nezinājāt, vai ne?
Kas jums par daļu, zināju vai ne?
Nu, ziniet, es vienkārši pēc dabas esmu zinātkārs.
Un tiešām - nespēju noticēt, ka atkal redzu to pulksteni.
Mana Jājā teiktu, ka tā nav sagadīšanās.
Ak vai! Es nezinu, kas ir "jājā".
Es?
Es domāju - tas ir tāpēc, ka ir tikai viena jēdzīga brokastu vieta
uz visas šīs sasodītās salas.
Drīkstu jautāt, kur to dabūjāt?
Nozagu.
Ļoti sliktam cilvēkam.
Bet domāju - jūs to jau zināt.
Tas ir ļoti labs minējums.
Mani sauc Endrū Jensijs.
Nu labi.
Nu, dažreiz cilvēki nosauc arī savu vārdu,
bet, tas nav svarīgi.
Ziniet, noslēpumainā dāma,
es grasos panākt, lai šis vīrs samaksā par to, ko ir izdarījis.
Un arī viņa sieva.
Man par to ne silts, ne auksts.
Es tikai cenšos dabūt pietiekami daudz skanošā, lai sāktu dzīvot.
Mana kārta jautāt.
Kāds dievs jūs esat?
Tas ir glaimojoši.
Esmu tikai cilvēks.
Tad kāpēc domājat, ka varat panākt, lai sliktie maksā par saviem grēkiem?
Nu, beigu beigās mēs visi par tiem maksāsim, ne?
Ceru, ka ne.
Arī es, noslēpumainā dāma!
Aiziešu pēc vēl vienas kafijas. Varbūt atnest arī jums?
Un jūs man pateiktu savu vārdu un to, ko zināt par tiem sliktajiem.
Par to jums būs jāpiemet klāt arī kēksiņš.
Sarunāts.
Ziniet, mans draugs Nevils saka - te ir labākais ruma kēkss
visā Androsā. Tāpēc varbūt...
Jensijs uz noslēpumaino dāmu bija nikns, bet viņas aizstāvībai jāteic -
viņš nebija pateicis, cik ļoti viņam nepatīk,
ka cilvēki no viņa aiziet vai noliek klausuli.
EI, ROZALBA, VISS LABI?
JĀ
Tas īpašums ir satriecošs.
Tik skaists! Man patīk.
- Jei! - Piedalos.
Man prieks!
Ei, labi, ka ņemsiet to tagad, jo tas ir pēdējais pieejamais gabals.
Kad dabūsim no jums iemaksu, varēsim sākt būvēt.
Ziniet, es gribētu maksāt skaidrā naudā,
ja tas jums der.
Atvainojiet - tikai mazs orgasms. Tāds sīciņš.
Bet, ja drīkstu jautāt: kāpēc skaidrā?
Nu, manai ģimenei gan pieder dažas autotirgotavas,
bet tas nav īstais ģimenes bizness.
Nu, ziniet...
Man nevajadzētu par to runāt.
Sapratu. Atnesīšu mimozas.
Tu lasi manas domas.
Cik interesanti, ka jūs ar Keitlinu esat iepazinušās
tajā dīvainajā baznīcā.
- Jā. - Cik tuvas jūs esat?
Roza zināja - šis ir viņas patiesības brīdis.
Nu... Klau, es negribu būt pārāk tieša.
Zinu, ka nesen viņai nomira tētis.
Lai dus Dieva mierā!
Bet viņa ir tāda maza kuce, vai ne?
Ak dievs!
- Ak dievs! Es jūs mīlu! - Vai ne?
Viņa tiešām ir kārna kuce.
Ei, mimoza ir tikai viena,
- jo beidzās apelsīnu sula. - Paldies.
Ziniet, man nekas nedeg.
Es varētu atbraukt pēc pāris mēnešiem ar arhitektu un naudu,
bet, ja jūs to naudu gribat ātrāk, varat vienkārši atšaut uz Maiami.
Priekā!
Man patīk Maiami.
Drigss knapi varēja saskatīt Nevilu uz lieveņa,
bet vienalga bija jauki viņu redzēt.
Viņš būtu piegājis tuvāk,
bet negribēja, lai Nevils zinātu, ka ir viņam svarīgs.
Ei, draugi!
- Gribi viņiem pateikt? - Pasaki tu!
To taču izdarīji tu.
Tie draņķi mums ir rokā.
Jā!
Viņi lidos uz Maiami pēc nedēļas.
- Super! Tā. Kurš grib ēst? - Es.
Tā. Ar tevi neviens nerunā. Nāciet!
Turies!
Viņa vēl ļauj tev te palikt?
- Redzēs, kā ies vakariņās. - Es būšu ar tevi.
- Nē, nevajag... - Nē, nē.
Ei, Donij! Vai Nevils nav glīts un labsirdīgs?
Tas ir diezgan rets komplekts, ne?
Un piestāv lillā.
Nav viegli.
- Jā. Atslābsti! - Vai garšīgi?
Tā tiešām ir.
Labi. Tosts. Paceliet glāzes!
Es gribu, lai mans draugs Nevils zinātu, ka ne vienmēr uzvar sliktie.
Bonija ir apcietināta.
Nezinu, ko vēl varam darīt.
Apdrošināšana pret ugunsgrēku?
Ir, bet ļaunprātīgu dedzināšanu tā nesedz.
Žēl gan. Manējā sedz.
Klau! Varbūt to ugunsgrēku izraisīja dabiski iemesli.
Nē. Viņa jūsu māju uzspēra gaisā.
Un tagad?
Es galvoju - beigās cilvēkiem par sastrādāto jāmaksā.
Pasaule sauc viņus pie atbildības.
- Simt dolāru? - Jā, kungs.
- Paveiksies, ja jūs nearestēšu. - Atvainojiet!
Man bija ļoti grūta nedēļa.
- Nē! Es tos paturēšu. - Nolādēts!
Varbūt tā jums būs mācība.
Viņiem savs liktenis jāpieņem.
Jā, protams, viņi var aizbēgt.
Nopietni.
Daži, daudz nedomādami, pamet savas mājas
vai pat mīļotos cilvēkus.
Bet es jums pateikšu:
tās atvadas viņi nožēlos visu atlikušo mūžu.
Un jūs varat domāt, ka tā ir tikai mana trakā filozofija,
bet elpot ir vērts tikai tādu gaisu, kas pilns ar idejām.
Un tas ir teikts lieliskā Edītes Vortones romānā.
Nevainības laikmets.
Kas notiek?
Glīts un izglītots? Nu, vecīt!
Donij, šādam puisim jāpaliek zem šī jumta uz visiem laikiem.
Ļaušu palikt vēl vienu nakti. Tad viņam jāatrod pašam sava vieta.
Jums te ir Maiami kanāli.
Te lejā, Maiami, paskatoties ārā, jūs to nepateiktu,
bet mums strauji tuvojas vētra.
Tagad saņemu jaunāko informāciju.
Acīmredzot tā ir īsta viesuļvētra, kas nosaukta par viesuļvētru Melānija.
PROGNOZĒTI NELABVĒLĪGI LAIKAPSTĀKĻI!
Ak dievs! Šķiet - Viesuļvētra Mela ziņo par viesuļvētru Melu.
Labs vārds.
Man prieks par viņu.
Taisnību sakot, Laika ziņu Heteri nepārsitīs neviens,
- bet bija labi. - Nopietni?
Laika ziņu Hetere bija leģenda, un tu to zini.
Nu, kas viņš tāds?
Uz sīkām salām notiek tā,
vai tās būtu Kīzas vai Bahamas:
kad cilvēki zina, ka tuvojas vētra, viņi visi dodas uz bāru.
Var teikt - viņi nolaiž tvaiku, pirms tiks iesprostoti mājās.
Bet tas arī palīdz mazināt bailes no visa tā haosa,
kas ir tepat aiz stūra.
Slikta doma.
Ko mēs darām šajā mēslu bedrē?
E gribu fritētus gliemjus, kas nav no cūkas pakaļas,
un šī vieta esot lieliska, tāpēc...
Vai paņemsi mums - nezinu - kādus pāris dučus un tekilu?
Un es vienkārši... Nezinu.
Pagaidīšu te galdiņu.
Kā jau Greisija iepriekš teica: nav daudz vietu, kur paēst vai iedzert
uz šīs sasodītās salas.
Tāpēc tā nebija pārāk liela sagadīšanās.
Tomēr neveiksmīgi, ka viņi izvēlējās tieši šo vietu.
Tulkojusi Inguna Puķīte