היה זה ערב משפחתי טיפוסי בביג פיין קי.
מה חושבים כולם על סלרי ישן וטורטייה צ'יפס לארוחת ערב?
כי זה מה שיש לי.
אני יכול לקבל טוסט גבינה?
נדמה לי שלא הקשבת. למישהו יש משהו פחות מעצבן להגיד?
גם לי מתחשק טוסט גבינה ואני יודעת שיש לך.
- את הורגת אותי. - היא מוצאת חן בעיניי.
תחסרי לי כשהוא יהרוס הכול.
אתה יודע מה, אבא?
בפעם הבאה שתשאל למה אני לא מבקר לעתים קרובות יותר, תזכור את הרגע הזה.
לרצפה!
שאני אמות!
- את בסדר? - כן.
אבא, תוציא את כולם לחזית.
- מה? - היי, טמבל, לחזית השנייה.
ניק ואיב הדפוקה.
- למה נשארת? - יש לי תוכנית.
לא נכון.
תהיה לי תוכנית ברגע שתצאי.
מה המצב?
היריות נועדו להפחיד אותנו, אחרת היו ממשיכים לירות.
- כשהם ייכנסו, אסתער עליהם. - זו התוכנית שלך?
מה את תעשי? תדקרי אותם במזלג?
תישארי מאחור עד שאני אגיד "עכשיו".
עכשיו, רוזה!
"עכשיו" זה הסימן. סיכמנו על הסימן.
עכשיו במזלג.
ינסי? חבר'ה, תניחו את הנשק.
פסטוב? היי. בסדר.
אוי, אוף... טוב לראות אותך.
מה קורה?
אני מוכן להתערב שמדלין צדקה,
וידידנו פסטוב עבד בעבר עם המאפיה הרוסית.
- רק קצת. - כן.
ועכשיו אני מנחש שהוא מחלטר מעת לעת בשביל כסף.
תראה, אם הייתי יודע שזה אתה, הייתי מסרב.
אמרתי לבחורים לעשות סדר.
המון תודה. איזו התחלה מקסימה.
היי, אל תיתקע על זה. זה כבר נראה כמו חדש.
אם תספיקו להגיע
למיליון רסיסי הזכוכית החדים שעל הרצפה, זה יהיה נפלא.
- אבא שלך. - אוי, לעזאזל.
אבא שלך שבר לטיפוס הזה את הפנים באמצעות הראש שלו.
זה היה אדיר.
ועכשיו כואב לי הראש.
אבל היה שווה.
תראו כמה הוא כועס.
אני נורא מצטער, אנדרו. איך אוכל לפצות אותך?
פסטוב, אם רק תספר לי איך הבלונדינית או האיש בעל הזרוע האחת
פנו אליך,
אני ממש חייב למצוא אותם.
לא, פנה אליי בחור שאמר שיש לו בעיות עם השכן שלו.
טוב. אכפת לך להשאיל לי את זה?
אני מעריך את זה. תודה.
אני כבר חוזר.
כדאי לך להתכופף.
מישהו רוצה טוסט גבינה?
אגף הכליאה של אוקלהומה -
מכל האסירים במדינת אוקלהומה,
בוני הייתה הנרגשת ביותר להיות שם.
אני יודעת מה אתם חושבים. אתם מרחמים עליי.
מדינת אוקלהומה אגף הכליאה -
אל תרחמו. זה מגיע לי. ואתה. אתה נשוי, אז פשוט תפסיק.
אני מניחה שזה הסוף.
אז להתראות.
מה נסגר?
מתברר שמדינת אוקלהומה
לא הייתה מעוניינת שבוני תיתן את הדין על מעשיה.
לאף אחד לא אכפת.
פרקליט המדינה לא רצה את הטרחה.
זו המילה שבה השתמש בנוגע להעמדה לדין של פושעים.
טרחה.
אבל אפילו ההורים רק רוצים שזה ייעלם.
אז למה הם שלחו אותך לחפש אותי אם לא התכוונו לעצור אותי?
הם לא שלחו אותי.
יצאתי לחפש אותך ביוזמתי.
אני אמורה לכעוס, אבל אני רק מחבבת אותך יותר.
הבוס שלי אמר שאני צריכה להסיע אותך לאן שתרצי.
כן.
קרקעית הים, ישר למעמקי הגיהינום.
סגור. כבר הגדרתי את הג'י-פי-אס לפלורידה.
אם תשאלו את בוני,
היא תגיד שזה בדיוק היה הרגע שבו היא התחרפנה.
התרחקות מהאמת שלך, כמו התרחקות מהשמש,
מטילה צל של חרטה על כל צעד ושעל בדרכך.
הסוכנת ראסל תסכים איתה.
ינסי העביר את הבוקר בקיטורים על הריהוט החדש שקיבל מהמאפיה הרוסית,
ולכן ג'ים יצא לראות את בית השכן על מלוא תפארתו.
הבית השכן הוא מתקפה על הטבע.
איך זה שהדפוק הזה לא בכלא?
פסטוב עלול להיפגע אם אדווח על זה.
חוץ מזה, אני דווקא שמח ללכת לחתונה שלו.
אני חוזר הביתה היום.
שמחתי לארח אותך.
ואם אתה רוצה, אתה יכול ללכת בלי להשמיע לי שום נאום.
- חשבתי עליך הרבה. - הנה זה בא.
הכוכבים העמידו בדרכך אישה טובה.
אני יודע, כי ראיתי אותך מתבוננת בתכונות הכי גרועות שלך, והיא חייכה.
לא בטוח שיש לי תכונות הכי גרועות.
אולי אכפת לי יותר מדי, או יותר מדי כיף לבלות בחברתי?
אני יודע שאתה חושב שתג השוטר הפך אותך שוב לאדם שלם.
יש סביבך נשמות טוב, בן. אתה רק נוטה להתעלם מהן.
אני אזהיר אותך.
אם שמעת את המסר הזה מציפור, מדג או מאייל,
אני אתעלם ממך בנימוס ואלך.
- צבים? - גם צבים זה רע.
תקשיב לי עד הסוף, ילד.
אל תיאחז במשהו שנדמה לך שאתה צריך
ותפסיד את הדברים החשובים באמת.
אני הולך לעבודה. אוהב אותך, אבא.
אוהב אותך בחזרה.
כן.
עדיין מריח כמו האוקיינוס.
קצת מים מתוקים לא יהרגו את הקשיש, נכון?
בשעה שגרייסי התבוננה במקום שבו עמד המזבח שלה,
היא קלטה שהלילה שבילתה עם אג
הפיג את העצב שלה לרגע קט.
אבל הוא חזר עם שמש הבוקר.
התלבשת מהר.
את תמיד אומרת שגברים לא יודעים מתי ללכת. אז אני הולך.
אין צורך לברוח כשאתה החברה היחידה שיש לי.
אז עכשיו את צריכה אותי.
אולי היום.
יש בזה משהו רע?
לא הסגנון שלך, הא?
כשאכפת לך ממישהו, זה אף פעם לא נגמר טוב.
אני מבינה.
אז אולי תמצא לך מיטה אחרת לישון בה.
בחייך, גרייסי.
מותר לי לקרוא לך ככה?
לעת עתה.
לא ברור לי למה בכלל אתה בורח.
שנינו הולכים לאותו מקום.
את לא מוכנה.
אז רציתי ללכת לאכול ארוחת בוקר.
לא, אדוני.
הגיע הזמן שתלמד לחכות.
חכה יותר בשקט.
אג קלט שאם באמת לא היה אכפת לו ממנה,
הוא כבר היה מסתלק.
נו כבר, ניקי. אני כל כך מתרגשת. מה זה?
מה דעתך? היינו צריכים למצוא תחליף ל"ערב קיץ" מתישהו.
אתה מזיין אותי.
לא, אני רצינית. ברגע זה. תזיין אותי.
מה דעתך על השם?
הו, אלוהים. מותק!
אהובת-איב לנצח -
אהובתי איב. עכשיו אני מבינה.
אלוהים, אני מתה עליה.
מותק, זו סירה מפוארת מהתחת.
את יודעת, אהבתי רק שני אנשים בחיי,
ועכשיו אחת מהן לא מדברת איתי.
תבטיחי לי שאף פעם לא תתנתקי ממני ככה.
אתה מבטיח לי שתמיד תדאג לי?
תמיד.
אז הכול טוב.
היי, נראה שהאורחים שלנו הגיעו.
אני מתנצל על הזקפה שלי.
היי. את נראית נפלא.
איפה... איפה מפלצת הדרקונים או איך שקוראים לה?
אנחנו משלמים לך כדי לרסן את המקומיים.
איך תעשי את זה אם לא נראית מפחידה?
כן.
אני מאמינה שאני יכולה להיות מה שאני רוצה מתי שאני רוצה.
טוב. כן. כלומר, זה עדיין מפחיד, אז...
נורא חם בחוץ. אני נכנס למים.
- עזרי לי. - כן.
סליחה...
לא משנה איזו צורה הוא לבש,
כסף תמיד לכד את עיניה של גרייסי.
תעשה חיים.
בואו תיכנסו.
כל זה שלי.
אלוהים!
אגי, אתה יכול להביא לנו שמפניה, בבקשה?
אחת גם לעצמי?
זה תלוי בה.
הוא כאן כאורח שלך או שהוא בתפקיד?
היום?
הוא איתי.
ועוד איך.
אביא את המשקאות.
איך הכרתם בכלל?
הוא שר לא רע ומזיין עוד יותר טוב.
אני מתה על סיפורי היכרות חמודים.
היי, מותק.
מותק, אנחנו מתכוונים להפליג או מה?
אנחנו עדיין מחכים לעוד אורחת אחת.
חוץ מזה, אני לא יודע איך לעלות בחזרה לסירה.
מותק, תמיד יש סולם מאחורה.
אני מקווה שהוא יודע לשיר.
לאיש מהם לא היה מושג שהם נתונים במעקב.
- ינסי. - יש להם סירה עכשיו.
איזה זין. תגיד לי שזו סירה מחורבנת.
לא, אחי. דווקא יפה.
ידעתי שזה מה שתגיד.
גם משום שלפעמים אני רואה את הנסתר ולא רק באמצעות קפה,
אף שזה התחום החזק שלי.
אתה יודע, אני מתקשר לאף-בי-איי יום יום ותמיד אותו חרא.
אתה יודע, ענייני הסגרה, אתגרים כספיים, צריך להתאזר בסבלנות.
- חזרת לעבודה? - כן.
עצרתי סוחר סמים מגעיל אתמול.
אני כותב דוח ברגע זה ממש.
כמה פעמים כ' יש בקנקנים?
אין כ'.
תודה. נראה לי שאכתוב "כלים"
כי אני יודע איפה ה-כ' שם.
מה איתך? עדיין שומר על פרופיל נמוך?
נראה שאג כבר לא מחפש אותי.
כנראה כי הם יודעים שאנחנו לא יכולים לעשות כלום.
חזרנו לבית של דאוני.
היא מרשה לי להישאר בזמן הקרוב.
אז זה נחמד, להיות איתה.
ניצחונות קטנים.
תיזהר, טוב?
נראה כאילו הרעים ניצחו.
תפסיק עם זה מיד.
קצת אופטימיות, בחייך.
- המומנטום הוא פרס בפני עצמו. - כמובן, אנדרו.
תן לי לנחש. חלב ובלי סוכר, נכון?
רק אל תנתק לי בפנים כי אני לא אוהב שאנשים...
נוויל לא יכול שלא לתהות אם זה עדיין מעניין את ינסי.
אחרי שחזרה לאיים ולקחה את המכונית שלה,
הייתם מצפים שבוני פשוט תברח על נפשה.
אבל היה עוד עניין אחד שהיא הייתה צריכה לטפל בו.
- שלום. - היי, חתיך.
יש לך מכל מהסוג שאנשים ממלאים בדלק?
את מתכוון למכל דלק?
אתה יודע שלזה התכוונתי.
דני לא ידע שבוני התחרפנה לאחרונה.
- אביא לך אחד. - אני רוצה 20.
למה 20?
זה הפרצוף שאני עושה כשהשיחה נגמרה.
בסדר.
נוויל טעה כשחשב שזה לא מעניין את ינסי.
שאם לא כן, למה שיסכים לנסוע עד מיאמי
רק כדי לפגוש ידידה ותיקה?
המנהלת רודס?
אין מצב. זה מטורף.
להיתקל בך מול המשרד שלך בהפסקת הצהריים
במקום שמישהו אמר לי שהוא חביב עלייך במיוחד.
אם את רוצה לדעת מי אמר לי, זה הוד.
תקשיבי, אני עדיין מחומם, אבל הפעם הוספתי קצת קסם אישי מנטרל התנגדות.
את חשה בו?
צריך לתת לו צ'אנס. אשאל אותך שוב באותה כמה דקות.
שמע, בלש, יש בעיות של הסגרה.
כן, וזה גם מאתגר מבחינה כספית וצריך להתאזר בסבלנות.
זה בסדר גמור. מותר לי לציין שהשיער שלך מקסים?
ושאני מת על חליפת המכנסיים?
רק תגידי לי איך אגרום לך לעשות משהו.
יש לי חברים שנמצאים שם עכשיו.
ואם הם ייפגעו, אני ארגיש שזה בגללי.
אני מצטערת, אבל כל עוד הם מחוץ למדינה, ידיי כבולות.
אז את אומרת שאני צריך לנסות להחזיר אותם לארה"ב.
- לא, זו תהיה חטיפה. - זה מה שאת רוצה,
- אבל אסור לך להגיד. המסר נקלט. - אין שום מסר.
זו בקשה גדולה.
אני לא מבקשת ממך כלום.
לא, ואת בחיים לא תבקשי.
הבנתי. הבנתי.
- למה אתה קורץ? - אני סתם משתעשע.
לא נתת לי הוראות משום סוג.
ואני מוכן להישבע על כך בבית המשפט ואני נשבע עכשיו.
אני מבין לגמרי.
ונעשה את זה.
אני הולכת.
טוב, בבקשה, אל תסתלקי.
אני פשוט לא מת על אנשים שמנתקים לי
או שמסתלקים פתאום, אבל אני עדיין מת על חליפת המכנסיים.
העולם ימשיך להסתובב, רודס.
אנחנו לא אחראים עליו.
זה לא היה רק שיט תענוגות.
כדי לקדם את אתר הנופש שלהם,
ניק ואיב היו צריכים להקסים פקיד ממשל מקומי.
איזה אחר צהריים מקסים. אני אזרז את האישורים שלכם.
ואיפה לשים את הכוס?
לא, טיפשון. זו כוס לנסיעות.
זו אחת המסורות היפות של המדינה שלנו.
יחד עם בייסבול ועם הלבנת חור התחת.
- בסדר. טוב. - נסיעה טובה.
כמה זה עלה לנו, מותק?
- רק 1,000. - וואו.
כל אחד רוצה לגזור קופון.
בחיי, למות על מדינות העולם השלישי.
השוחד כל כך זול כאן.
כמעט יקר יותר שלא לשחד.
מר נואלס אמר שהבחורה ההיא, בעלת הבוטיק,
הייתה קצת שרמוטה.
ניסתה לעשות בעיות סביב הנכס שמכרת לנו.
את מכירה אותה, נכון?
איישה?
כן, היא חברה שלי.
הייתה, בכל אופן.
- היא לא תעשה בעיות. - אני שמחה.
אג, אתה מלווה את החברה שלך הביתה?
כי אני חרמנית ואנחנו רוצים לחנוך את סוויטת הקפטן.
כמובן.
ביי, מתוקים.
תודה על אחר הצהריים.
ואיב?
תפסת שמש היום.
העור שלך נראה יפה.
אוי, אלוהים.
בא לי לבכות.
ראיתי את נענוע הראש.
יש לך משהו להגיד?
את באמת חושבת שהם ישלמו לך את שאר הכסף?
- רגע. - נראה לך שהם חברים שלך עכשיו?
אתה מתכוון לומר ששני הנוכלים החלאות
מנסים לנצל אותי?
לא היה לי מושג.
אני סתם בחורה טיפשה מהעולם השלישי.
טוב.
חמישים האלף שהם שילמו לי לא יספיקו כדי לדאוג ליא-יא
ולהסתלק מהאי הזה לתמיד.
אני אוציא מהם את כל מה שיש להם.
תיזהרי, גרייסי.
הם לא עושים צחוק.
אל תדאג לי.
אני יודעת באיזה משחק אני משחקת.
אני יודעת איך להשיג את שלי.
וכשאשיג את זה, אני אתנדף מפה בן רגע.
לפחות תגידי שלום לפני שתעזבי?
אולי אנופף ביד.
קדימה.
אתה יודע מה אני רוצה.
מלכה קריבית עכשיו אנחנו חולקים חלום אחד
והלבבות שלנו הולמים כמו לב אחד
לא עוד אהבה במנוסה
הטעות של שניהם הייתה שהם לא תפסו שהרגע ההוא...
אמרתי, מלכה קריבית שלי
יהיה הרגע המאושר ביותר בחיים של כל אחד מהם.
כן, חלום אחד
שני הלבבות שלנו הולמים כלב אחד
יש רק כמה בעיות קטנטנות
לפני שנוכל לנסוע לבהאמה לתפוס את הסטריפלינגים.
זה לא חוקי. סביר להניח שיפטרו אותי.
- ואני עלול להיהרג. - זה מבאס.
אפשר לגמור את טוסט הגבינה שלך?
עוד לא עניתי והוא כבר ביד שלך.
אני רעבה.
אני יודעת. את גרגרנית יפהפייה.
אז מתי אנחנו תופסים אותם?
- אנחנו? - נו, בחייך.
אני צריכה את זה, טוב? אני צריכה משהו.
אני לא יודע מה לעשות עם זה, רוזה.
אבא שלי אמר לי לא להיאחז במשהו שנדמה לי שאני צריך,
כדי שלא אפסיד את הדברים החשובים באמת.
הוא אומר לי שטויות מעצבנות כאלה כל הזמן.
אין לדעת למה הוא מתכוון.
הוא שומע את זה מהצבים.
לפחות הוא עדיין מדבר איתך.
מאז שהתפטרתי אימא שלי
רק פוסעת כה וכה וממלמלת שלאלוהים יש תוכנית בשבילי.
ואני אומרת, "בסדר, אבל אולי זו לא התוכנית שלי?"
היא אומרת...
אלוהים אדירים.
זה לא מעצבן?
באמת שאין לי מושג כמה זה מעצבן
כי אני עדיין לא מדבר ספרדית
וזה לא השתנה מאתמול.
היא אומרת שהיא תדליק את כל הנרות במיאמי לכבודי.
את רואה, עכשיו תתעצבני עליי כי אני חושב שזה מחווה מקסימה.
עכשיו אתה מרגיז אותי. בוא נצא לאכול גלידה.
עדיין יש לך טוסט גבינה בפה.
מי יכול לבלוע כל כך הרבה מוצרי חלב?
אתה נוהג.
תראי, אני כל כך רוצה לנסוע לאיי בהאמה ולתפוס את המניאקים ההם,
שזה בוער בעצמותיי.
אלא שאני מוצא את עצמי באותו מקום מוכר שבו
אני לא בטוח אם זה מסוג הדברים שמאתגרים אותך להתעלות על עצמך
או שזה תרחיש של "איך תהרוס את חייך".
אין מצב. ככה בדיוק הרגשתי
כשהתלבטתי אם להזדיין איתך או לא.
טוב, אתעלם מזה ונתקדם הלאה.
פשוט הייתי רוצה לקבל איזה סימן מהמרומים.
אתה יודע, אימא שלי תמיד אמרה
שאלוהים לא יצטרך לצעוק עליך אם רק תקשיב טוב יותר.
טוב, הלוואי שהוא יצעק חזק יותר.
היי, אנדרו.
רוזה, זו בוני.
כמה טוב לפגוש אותך סוף סוף.
היי.
בוני, מה עשית?
הם מסרבים לעצור אותי.
נראה לי שעכשיו הם יסכימו.
- כן. - כן.
אין דבר חשוב יותר מלתת את הדין.
אני אסירת תודה לינסי על שהראה לי את הדרך.
את יודעת שאת לא חייבת לומר להם שאני נתתי לך את הרעיון לזה.
זה רק בשבילך. אל תעמיד פנים שאתה לא מבין את זה.
זה יצער אותי מאוד.
סליחה.
שמרי על עצמך, בוני.
ייתכן שהפרידה הזאת תהיה קצת יותר תמידית.
אדאג שהוא יבוא לבקר.
תודה. אני שמחה שאתה איתה.
אכן קיוויתי לקבל את ברכתך.
שני דברים הטרידו את ינסי.
ראשית, איש מעולם לא נראה מאושר כל כך כשדחקו אותו לניידת משטרה.
ושנית...
רוצה לנסוע לאנדרוס?
כן.
איישה, את כאן?
מה לעזאזל קרה כאן?
כאילו את לא יודעת.
לא.
אמרתי להם שאני מכירה אותך. אמרתי שזה יהיה בסדר.
לא ידעתי על זה.
אני נורא מצטערת.
הוקל לך?
עכשיו תזדייני מהחיים שלי.
למה השחתת את החנות שלה?
למה אני עושה משהו?
שילמו לי. הגברת רצתה בזה.
אני יודעת שאיישה פתחה את הפה. יכולתי לטפל בזה.
אני מצטער שאת כועסת.
אבל אמרת שאת יודעת באיזה משחק את משחקת.
אל תטרח לבוא למיטה שלי הלילה.
מה עם הספה?
היא נראית חמודה, הא?
ניק שכר שף חדש לעבוד בבר,
כך שאיב התרגשה לטעום את המתאבנים החדשים.
למה כיסוני הקונכיות מהמסעדה שלנו מגעילים כל כך?
כי בשר קונכיות אמיתי הוא יקר.
לכן אנחנו משתמשים בדג דקר ובחלקי חזיר.
מה לעזאזל אתה עושה?
אולי זה רעיל.
הלוואי.
אתה אוהב אותה.
לכי תזדייני.
בבקשה, תגידי שלא חייגת בטעות.
זו לא טעות.
הבעיה עם הביקורים בכנסייה
היא שלא מפסיקים להטיף לך על מחילה.
אז תראי בי מעריץ של ישו.
אני מת על האיש עם השיער.
חששתי שוויתרת והמשכת בחייך.
ניסיתי, אבל כל הזמן אתה קופץ לי לראש.
למשל, לפני כמה ימים, חברה של סיימון מהכנסייה
התחילה לדבר על אנדרוס.
המשפחה שלה טחונה, אז סיפרתי להם על אתר הנופש שלך.
חמודה, לא היית צריכה.
זה טיפשי, אבל כנראה חשבתי שאם היא תקנה נכס שם,
סיימון ואני נוכל להתארח אצלה.
אז איב הדפוקה לא תוכל להגיד כלום,
ועדיין אוכל לבוא לבקר אותך.
תבואי לכאן ותגורי אצלי.
אני אבא שלך.
כל כך טוב לשמוע ממך.
אני מניח, את יודעת, פשוט שלחי לי את הפרטים שלה.
- סבבה. אני צריכה לסגור, אבא. - רגע, רגע. חכי.
אני אוהב אותך.
גם אני אוהבת אותך, אבא.
ביי.
ניק מעולם לא הצליח במיוחד להגיד לאיב מה לעשות,
אבל זה לא עצר בעדו מלנסות.
- אל תגידי כלום. - בסדר.
אבל תדע שאני חושבת את זה.
את שקרנית טובה.
נרקומנית.
תראי מה זה. לסמים יש צד חיובי.
טוב, כשאת מתכתבת עם אבא שלך, אסור לי להיות מעורב.
כיוון שהם יודעים איך אני נראה, רוזה תשחק את החברה.
ושמה הוא... עכשיו בא הקסם.
חכו רגע. שנייה אחת. אני דווקא מצטיין בזה.
בוא נראה.
שמה הוא ססיליה ראמוס.
- לא. - ממש עלוב.
יופי, תגביהו לי את הרף ואצטרך לקפוץ מעליו.
נלך עם השם אלמה.
אני ההיספנית הראשונה מתחת לגיל 90 שפגשת?
קצת שיפוטי. מה עם לואיסה?
בסדר.
אם זה כל כך חשוב לכן, תבחרו אתן.
אהיה רוסאלבה.
רגע, את צוחקת? זה שם נוראי.
רוסאלבה הוא שמי האמיתי.
תני לסיים. למה קטעת אותי?
זה שם נוראי לזה, כי זה שם מקסים
ומאוזן ששייך למלאכית.
תראי, אם לך קל לזכור,
חבל לבזבז את כל היום על זה. נלך על השם הזה.
רק לידיעתכן, כקבוצה נחתנו בשלום על רוסאלבה.
בסדר. רוסאלבה ראמוס.
- רוסאלבה. - היי, חבר'ה.
תראו, אני יודעת שאבא שלי דפוק בראש, אבל הוא עדיין אבא שלי.
אז בבקשה, תדאגו שהוא לא ייפגע.
אני אשתדל.
חוץ מזה, אם יזדמן לך, תירה לאיב בפרצוף הדפוק שלה.
סליחה?
ינסי הביא את רוזה לאנדרוס למחרת היום.
הוא רק לא הבחין שזו הייתה הנסיעה הראשונה שלהם כזוג.
אני אומרת שלדעתי אתה שיפוטי מדי.
לא נכון. אני מציין עובדה.
יש לי כל מה שאני צריך לנסיעה הזאת בתרמיל,
כולל מברשת שיניים, ואת הבאת שתי מזוודות ענקיות.
ולכן תהיתי
אם קיבלת ממני רושם שאנחנו עוברים לגור כאן.
אני צריכה את חפציי. אני במשימה חשאית.
כן, תמשיכי לצעוק את זה.
נו, תירגע.
חמוד.
טוב, נוויל אומר שניק ואיב אף פעם לא יוצאים מהמתחם שלהם,
אז אנחנו יכולים לצאת.
רוצה לצאת לשתות?
תשאיל לי את מברשת השיניים שלך.
- שכחתי את שלי. - את צוחקת?
גרייסי נולדה בבית הזה, אבל היא לא זכרה
את עצמה לבד שם למשך יותר מעשר דקות אי פעם בחייה.
היה רק אדם אחד שהיא רצתה לדבר איתו.
זרועות יפות -
והיום זה לא היה הוא.
הלו?
את עונה מהר.
אני מקווה שלא חיכית לשיחה מאיזה גבר.
דריגס יקנא.
אני רק רוצה לדעת שאת בסדר.
עכשיו את יודעת.
למה את מסרבת לגלות לי איפה את?
כי אז תבואי הנה.
רק כדי לבקש ממך שתהיי איתי.
אני יודעת. ולא אוכל להגיד לא.
אין לי אף אחד, יא-יא.
כל הזמן שלמדת להיות כוהנת,
חשבת שאת לבד.
אבל לא היית לבד. אני הייתי איתך.
הקסם היה איתך.
עכשיו את מרגישה איך זה באמת להיות לגמרי לבד.
אולי כך תמצאי את הדרך חזרה.
בוא.
נסיעה אחרונה בשלל הלא כשר הזה.
נצ'לין סוויין -
הכיסונים המטוגנים של אנדרה -
- תודה. - אחי, זה קורה.
כריסטופר או ניק שלח לי הודעה.
הוא יאסוף אותי מהמלון מחר.
יצאנו לדרך.
כן.
עזבי. זה יהיה ממש קל.
- את תראי את האדמה... - כן.
ותגידי שאת אוהבת אותה ורוצה לקנות במזומן.
ואז תגידי להם שתחזרי בעוד חודשיים עם הכסף,
אלא אם הם רוצים לבוא למיאמי לקבל ממך את הכסף מוקדם יותר.
ומה אם הם ירצו לחכות חודשיים?
הם לא ירצו. נוכלים תמיד רוצים את הכסף על המקום.
כמו היחס שלך לטוסט גבינה.
בשנייה שהם יצוצו במיאמי, הם ייעצרו ע"י האף-בי-איי.
ומה אם לא אצליח להתחזות למישהו אחר?
ניק ואיב לא ראו אותך.
אז אין לך מה לדאוג.
פשוט תני למילים לזרום. מה שייצא, ייצא.
- זה לא כל כך פשוט. - בטח שכן.
- נסי אותי. - וואו, אתה עד כדי כך שחצן.
טוב. היי, אדם זר. מה שמך?
שמי ג'ורדן פליטר.
אני משיקגו.
ואני יודע מה את חושבת. שאבא שלי אהד את שיקגו בולס.
וזה נכון, אבל למעשה קראו לי ג'ורדן על שם סבתא שלי.
זה שם יוניסקס.
וטסתי לכאן כי השותף שלי ואני פיתחנו
מכשיר להתפלת מים שמחברים לכיור בבית.
צריך רק לחבר אותו.
הוא שואב את המים המלוחים מהאוקיינוס,
והם מתנקים במידה מספקת לשטיפת כלים,
אבל לא לשתייה כי הם יהרגו אותך.
אבל זו עדיין מציאה, כי זה רק 20 דולר.
מה נסגר? אני לא יכולה.
בטח שאת יכולה. רק תנסי.
תבחרי מישהו כאן בבר.
טוב.
סליחה, אדוני.
היי, אנחנו זוג טרי.
מקסים.
אנחנו מסנט פיט.
אהבתי.
מה טעים כאן?
כיסוני הקונכיות העיפו לי את הסכך.
פירקתי תריסר מהם ואני הולך להזמין עוד מנה.
- היי, אנדרה. - כן, גבר?
אפשר לקבל עוד מנה של...
בדיוק כמו שאתה אוהב.
תראה מה זה. הוא ניגש.
אני קיי-ג'יי.
אנחנו הזוג פליטרסון.
- שיחקת אותה. - נעים מאוד. זה שם פיני?
בוב. בוב פליטרסון. ומודה באשמה.
קיי-ג'יי ידידי, אני נאלץ לסגור את הברז.
אבל אשמח להנציח את הערב הזה,
אז אפשר לקבל חיוך גדול מכולם?
- איזה ערב נפלא. - כן.
אתה יודע, אני מבלה כאן כבר שנים.
פעם ראשונה שאני מגיע לקיר.
וואו, איך זה יכול להיות? טיפוס חברותי כמוך.
יש כאלה שטוענים שאני עלול להיות קצת פטפטן או תלותי.
באמת? אומר לך בכנות, לא הבחנתי בשמץ מזה. בובה?
לא. מה פתאום שיגידו דבר כזה?
אתם לא מכירים את הבוסים שלי. הם איומים. אני מטיס אותם לכל מקום
והאישה אפילו לא יודעת את שמי.
אז אתה טייס, הא?
- כן. - מה שם המשפחה שלך, קיי-ג'יי?
קלספרס. שם הולנדי.
כן.
טוב, אז יש לך שני חברים לכל החיים, קיי-ג'יי קלספרס.
זה מפליטר לי.
זה מעולה.
יודע מה? אולי תכניס את הפרטים שלך?
בטח.
ינסי ידע מה הוא עומד לראות עוד לפני שראה.
סיימתי.
קיי-ג'יי קלספרס!!! -
תראו את זה.
מתפרע עם סימני הקריאה, הא?
משתדל לשעשע.
קלעת בול בפוני. לחיים.
אתה חזק בהודעות טקסט.
לא הרבה ילדים אוהבים להתעורר עם השמש.
לולו לא הייתה שונה.
למה צריך לדוג מוקדם כל כך?
- את רעבה עכשיו? - כן.
גם הדגים.
נוויל לא יכול שלא לחוש שעומדת להתרחש
תפנית לטובה במצב.
וכשנוויל מאושר, הוא אוהב להיות ער.
ינסי, לעומת זאת, בדיוק ההפך.
תראו, תראו.
מי זו יכולה להיות?
רוסאלבה ראמוס.
את יוצאת לטיול ספארי?
חשבתי לספר שלמשפחה שלי יש סוכנויות רכב.
אהבתי.
את רואה, רוזה? אמרתי לך שתהיי מעולה.
כעת, בהתחשב בסוג האהבה שהרעפתי עלייך בלילה,
נראה לי ששנינו נסכים שמגיע לי לנוח קצת.
אני אמשיך לישון עוד קצת ולאחר מכן אוכל ארוחת בוקר.
לא נכון.
תקים את התחת שלך מהמיטה לפני שיגיע הנהג.
רוסאלבה ראמוס קצת שתלטנית.
אני אוהב את זה.
לא רק רוזה הייתה ערנית ונמרצת.
התחושה הייתה שהיום הולך להיות יום גדול.
מותק, אנחנו כל כך מרוששים עכשיו,
שאם הספרדייה ההיא באמת עשירה,
אני ארשה לך להזדיין איתה.
אבל רק אם היא מכוערת לגמרי.
מובן. תודה.
אני מנסה ללבוש את הפרצוף ההחלטי שלי.
- ראית את השעון שלי? - לא.
ראית את השעון של אבאל'ה?
אתם יודעים איך אומרים.
הקמיע של אחד הוא תוכנית הבריחה של אחר.
שעון יפה.
באמת?
הוא שווה 250,000 דולר.
אז כן. הייתי אומר שהוא יפה.
לא ידעת את זה, נכון?
מה אכפת לך מה אני יודעת ומה לא?
טוב... את יודעת, אני אדם סקרן מטבעי.
ולמען האמת, אני לא מאמין שאני רואה את השעון הזה שוב.
יא-יא שלי הייתה אומרת שזה לא צירוף מקרים.
או-או. אני לא יודע מה זה יא-יא.
אני?
אני חושבת שהסיבה היא שיש רק מקום אחד נורמלי לארוחת בוקר
בכל האי המחורבן הזה.
מותר לשאול מאיפה השעון?
גנבתי אותו.
מאדם רע מאוד.
אבל אני חושבת שאתה יודע את זה.
וואו.
זה ניחוש מצוין.
אני אנדרו ינסי.
טוב.
לפעמים אנשים אומרים את השם שלהם,
אבל זה לא חשוב.
את יודעת, אשת מסתורין,
אני מתכנן לגרום לאיש הזה לשלם על המעשים שעשה.
וגם לאשתו.
זה לא מעניין אותי.
אני רק מנסה לאסוף מספיק כסף כדי להתחיל בחיי.
תורי לשאול שאלה.
אז איזה מין אל אתה?
זה מחמיא.
אני סתם בן אדם.
אז למה נראה לך שתצליח לגרום לאנשים רעים לשלם על חטאיהם?
כולנו משלמים על חטאינו בסופו של דבר, לא?
אני מקווה שלא.
גם אני, אשת מסתורין.
אני הולך להביא עוד קפה, אז אולי תרצי שאביא גם לך?
ותוכלי להגיד לי את שמך ומה את יודעת על האנשים הרעים ההם.
בשביל כל זה תצטרך להביא גם מאפין.
סגור.
את יודעת, החבר שלי נוויל אומר שזו עוגת הרום הכי טובה
בכל אנדרוס, אז למה...
ינסי זעם על אשת המסתורין.
אבל ייאמר להגנתה,
הוא לא הזהיר אותה כמה הוא שונא
שאנשים מסתלקים לפתע או טורקים לו את הטלפון.
היי רוסאלבה, את בסדר? -
כן -
זה נכס מדהים.
כל כך יפה. אני אוהבת אותו.
- יש! - אני איתכם.
אני כל כך שמחה.
טוב מאוד שקנית עכשיו, כי זו החלקה האחרונה שלנו.
ברגע שנקבל את המקדמה שלך, נוכל להתחיל בבנייה.
אני מעדיפה לשלם את כל הסכום במזומן,
אם זה מקובל עליכם.
סליחה, חוויתי אורגזמה קטנה.
קטנטונת.
אבל אם לא אכפת לך שאשאל, למה במזומן?
למשפחה שלי יש כמה סוכנויות רכב,
אבל זה לא באמת העסק המשפחתי.
כלומר, יודעים מה?
עדיף שלא אמשיך לדבר על זה.
מובן. אני הולך להביא מימוזה.
קראת את מחשבותיי, מותק.
כל כך כיף שאת וקייטלין מכירות
מהכנסייה המוזרה ההיא.
- כן. - כמה אתן קרובות?
רוזה ידעה שזה רגע האמת שלה.
טוב... אני לא רוצה להיות בוטה מדי.
אני יודעת שאביה מת לא מזמן.
שינוח על משכבו בשלום.
היא קצת כלבה, לא?
אוי, אלוהים.
- אוי, אלוהים. אני אוהבת אותך. - נכון?
היא כזאת כלבה שחיפית.
היי, יש רק מימוזה אחת
- כי נגמר להם מיץ התפוזים. - תודה.
אתם יודעים, אני לא ממהרת.
אני יכולה לחזור בעוד כמה חודשים עם האדריכל ועם הכסף.
אבל אם אתם רוצים את הכסף
מוקדם יותר, אתם יכולים פשוט לקפוץ למיאמי.
לחיים.
אני מתה על מיאמי.
דריגס בקושי הצליח לזהות את נוויל על המרפסת,
אבל בכל זאת היה נחמד לראות אותו.
הוא היה יכול להתקרב עוד,
אבל הוא לא רצה שנוויל ידע שאכפת לו.
היי, חבר'ה.
- רוצה לספר להם? - את תספרי להם.
הרי את עשית את זה.
תפסנו את הבני-זונות.
הנה זה.
הם טסים למיאמי בשבוע הבא.
- מדהים! עכשיו, מי רעב? - אני.
אף אחד לא דיבר איתך. בואו.
תהיה חזק.
היא עדיין מרשה לך לגור כאן?
- נראה איך תעבור הארוחה. - אני מאחוריך.
- לא, אתה לא חייב... - לא, לא, לא.
היי, דאוני, כמה חתיך וטוב לב הוא נוויל שלנו?
עסקת חבילה מיוחדת במינה, נכון?
הוא נראה טוב בסגול.
זה לא קל.
- הם טעימים? - פשוט תירגע.
זה כל כך נכון.
טוב, נשתה לחיים. תרימו כוסית.
כי אני רוצה שהחבר שלי נוויל ידע שלא תמיד הרעים מנצחים.
בוני במאסר.
לא יודע מה עוד אפשר לעשות.
יש לך ביטוח שריפות?
כן, אבל הוא לא מכסה הצתה.
חבל מאוד. הביטוח שלי כן מכסה.
שמע, אולי השריפה פרצה מסיבות טבעיות.
לא, היא פוצצה לך את הבית.
ומה עכשיו?
אני מבטיח לך, בסוף אנשים משלמים על המעשים שלהם.
העולם דורש מהם דין וחשבון.
- מאה דולר? - כן, אדוני.
- יש לך מזל שאני לא עוצר אותך. - סליחה, טוב?
עבר עליי שבוע קשה מאוד.
- לא. זה נשאר אצלי. - לעזאזל.
אולי תלמד מזה לקח.
ואז הם נאלצים להשלים עם גורלם.
נכון, הם יכולים לברוח.
אני רציני.
חלקם אפילו לא חושבים פעמיים לפני שהם עוזבים את ביתם
או אפילו את יקיריהם.
אבל דבר אחד בטוח.
אלה הן בדיוק הפרידות שבסוף הם מתחרטים עליהן כל החיים.
אולי אתם חושבים שזו רק הפילוסופיה המשוגעת שלי,
אבל אוויר הרעיונות הוא האוויר היחיד הראוי לנשימה.
וזה מתוך רומן גדול של אדית וורטון.
"עידן התמימות".
אתה צוחק עליי?
גם חתיך וגם איש ספר? גבר כלבבי.
דאוני, גבר כזה ראוי להישאר בין כותלי הבית הזה לצמיתות.
אתן לו עוד לילה אחד, ואז הוא יצטרך למצוא לו מקום משלו.
וואו. קולטים כאן ערוצים ממיאמי.
כאן במיאמי, לא תדעו את זה אם תציצו מהחלון היום,
אבל סופה מתקרבת אלינו במהירות.
למעשה, ברגע זה מעדכנים אותי.
מתברר שמדובר בהוריקן של ממש שייקרא הוריקן מלאני.
תחזית מזג אוויר קשה -
אלוהים. נראה שכאן הוריקן מל מדווחת על הוריקן מל.
זה שם מוצלח.
אני שמחה בשבילה.
יש להודות שאף אחד לא יכול להיכנס לנעלי הת'ר החזאית.
- אבל היא טובה. - אתה רציני?
הת'ר החזאית הייתה אייקון, כידוע לך.
כאילו... מי זה?
הכיסונים המטוגנים של אנדרה -
זה העניין בנוגע לאיים זעירים.
באין אם אלה איי פלורידה או איי בהאמה,
כשאנשים יודעים שיש סופה בדרך, כולם יוצאים לברים.
אפשר לטעון שזה כדי לשחרר קיטור לפני שמסתגרים בבתים.
אבל זה נועד גם להדחיק את הפחד מהכאוס
שאורב מעבר לפינה.
רעיון גרוע.
מה אנחנו עושים בחור הזה?
אני רוצה כיסון קונכייה שלא עשוי מתחת של חזיר,
והמקום הזה אמור להיות מדהים, אז...
אתה יכול להביא לנו, לא יודעת, שני תריסרים וטקילה?
ואני פשוט, לא יודעת...
אני אחכה כאן לשולחן.
כמו שגרייסי אמרה קודם, אין הרבה מקומות אכילה ושתייה טובים
באי המחורבן הזה.
כך שזה לא היה ממש צירוף מקרים.
עדיין, לרוע מזלם הם בחרו דווקא במקום הזה.
תרגום: גלית אקסלרד