V Big Pine Key probíhal typický rodinný večer.
Co si dát k večeři starej celer a tortillový chipsy?
Nic jinýho nemám.
Můžu dostat grilovanej sýr?
Neposlouchal jsi. Nějakej míň otravnej požadavek?
Taky bych si dala ten sýr a vím, že ho máš.
- Já z tebe padnu. - Ta se mi líbí.
- Až to podělá, budeš mi chybět. - Jo. Víš co, tati?
Až se zase budeš ptát, proč za tebou víc nejezdím, vzpomeň si na tuhle chvíli.
Dolů!
Ty vole!
- Jsi v pořádku? - Jo.
Tati, vyveď je předem.
- Cože? - Hej, ty tupče, tamtudy.
Nick a ta kráva Eve.
- Ty nejdeš? - Mám plán.
Ne, nemáš.
Až odejdeš, vymyslím ho.
Jak se vede?
Ty výstřely byly jen výstraha, už nestřílejí.
- Až sem vlezou, skočím na ně. - To je ten plán?
Chceš je píchnout vidlicí na grilování? Čekej, dokud neřeknu „teď“.
Teď, Roso!
„Teď“ je to znamení. Jak jsme se domluvili.
Tou vidlicí.
Yancy? Hoši, odložte zbraně.
Pestove? Nazdar. Tak jo.
No teda... Bože. Rád vás vidím.
Co se děje?
Madeline měla pravdu,
když říkala, že náš kamarád Pestov dělal pro ruskou mafii.
- Jen občas. - Jo.
A teď asi občas vezme bokem malou zakázku za prachy na ruku.
Kdybych věděl, že jde o vás, nevzal bych to.
- Řekl jsem chlapům, ať uklidí. - Díky. Pěknej začátek.
Hele, tím se nezdržujte. Vypadá to jako nový.
Kdybyste odklidili
ten milion ostrejch střepů za zemi, to by bylo skvělý.
- Tvůj táta. - A sakra.
Váš táta tomu chlapovi hlavou rozbil obličej. Paráda.
Bolí mě hlava.
Ale stálo to za to.
Hele, jak se zlobí.
Promiňte, Andrew. Jak to můžu napravit?
Pestove, povíte mi, jak vás ta blondýna nebo ten jednorukej kontaktovali?
Fakt je potřebuju najít.
Ne, oslovil mě chlapík, co má problémy se sousedem.
Dobře. Můžu si to půjčit?
Díky. Děkuju.
Hned se vrátím.
Lehněte si!
Dá si někdo grilovanej sýr?
VĚZEŇSKÁ SLUŽBA OKLAHOMA
Ze všech vězňů v Oklahomě překypovala Bonnie největším nadšením.
Vím, co si myslíte. Litujete mě.
Ale já si to zasloužím. A vy. Jste ženatý, tak toho nechte.
Tak jsme tu.
Dáme si sbohem.
Cože?
Ukázalo se, že Oklahoma Bonnie k odpovědnosti hnát nechce.
Serou na to. Státní zástupce se s tím nechce otravovat.
Takhle přesně se o trestním stíhání vyjádřil.
Otravovat.
Ani ti rodiče už o tom nechtějí slyšet.
A proč vás za mnou poslali, když mě nechtěli zatknout?
Neposlali.
Bylo to na vlastní pěst.
Měla bych se zlobit, ale mám vás ještě radši.
Šéf říkal, že vás mám odvézt, kamkoli chcete.
Jo.
Na dno oceánu, do hlubin pekla.
Dobře. Už jsem tam nastavila Floridu.
Bonnie by řekla, že přesně v tu chvíli jí přeskočilo.
Cesta pryč od pravdy je jako cesta pryč od slunce
a vrhá stín lítosti na každý krok.
Agentka Russellová by souhlasila.
Yancy si celé ráno stěžoval na nábytek nově upravený od ruské mafie
a Jim vyšel ven obdivovat sousedův dům v celé jeho kráse.
Ten barák je urážka přírody.
Proč ten kretén nesedí ve vězení?
No, Pestovovi by neprospělo, kdybych to nahlásil,
víš, já se vážně těším na jeho svatbu.
Dneska pojedu domů.
Jsem rád, žes přijel.
A jestli chceš, můžeš odjet bez jakýhokoli kázání.
- Hodně jsem o tobě přemýšlel. - Už je to tu.
Osud ti do cesty poslal úžasnou ženu.
Vím to. Viděla tvoje nejhorší vlastnosti a usmívala se u toho.
Já mám nějaký nejhorší vlastnosti?
Snad že jsem až moc starostlivej a zábavnej?
Myslíš si, že díky tomu odznaku ses dal zase do kupy, ale není to tak.
Máš kolem sebe dobré duše, synku. Jen je ignoruješ.
Musím tě varovat.
Jestli máš tohle poselství od ptáka, ryby nebo jelena,
budu tě zdvořile ignorovat a odejdu.
- A od želvy? - To je taky špatný.
Jen si mě vyslechni.
Nezasekni se na něčem, o čem si myslíš, že to potřebuješ,
a neztrať to, na čem opravdu záleží.
Už pojedu do práce. Mám tě rád, tati.
I já tebe.
No jo.
Jsi cítit oceánem.
Sladká voda by ti neublížila, víš?
Gracie se dívala tam, kde býval její oltář,
a uvědomila si, že noc s Eggem aspoň na chvíli zahnala její smutek.
Ráno ho ale cítila zase.
Oblíkáš se spěšně.
Řeklas, že muži nevědí, kdy mají odejít. Tak odcházím.
Jsme tu spolu sami, nemusíš utíkat.
Takže už mě potřebuješ?
Dneska možná jo.
Je to snad špatně? Není to tvůj styl, co?
Když ti na někom záleží, neprospěje ti to.
Aha.
Tak to si na spaní najdi jinou postel.
No tak, Gracie.
Smím ti tak říkat?
Prozatím.
Nechápu, proč mi chceš utéct.
Jdeme na totéž místo.
Nejsi připravená.
Chtěl jsem si zajít na snídani.
Ne, hochu.
Je čas, aby ses naučil čekat.
A potichu.
Egga napadlo, že kdyby mu na ní nezáleželo,
už by odešel.
Honem, Nicky, já se tak těším. Co je to?
Co ty na to? Ta je místo Summer’s Eve.
To mě vojeď.
Ne, fakt. Teď hned. Udělej to.
Líbí se ti ten název?
Zlato!
EVE-SELÝ KONEC
Eve, „Eve-selý“. Už to chápu.
Panebože. To je super.
Zlato, to je luxus jako prase.
Víš, v životě jsem miloval jen dvě osoby
a jedna se mnou nemluví.
Slib, že ty mě nikdy tak odhánět nebudeš.
Slibuješ, že se o mě vždycky postaráš?
Vždycky.
Tak v pohodě.
Hele, už přišli naši hosti.
Za tu erekci se omlouvám.
Dobré ráno. Sluší ti to.
Kde je... Proč... Kde je ta dračí příšera?
Platíme, abys pacifikovala místní. Ale ty nevypadáš děsivě.
Jo.
Můžu být, kým chci, kdy chci.
Dobře. Jo. To je děsivý, takže...
Je fakt vedro. Skočím do vody.
- Pomoz mi. - Jo.
Promiň...
Lhostejno v jaké podobě,
peníze Gracie zaujaly vždy.
Bav se.
Jen dále.
To všechno je moje.
Panebože.
Eggy, přinesl bys nám prosím šampaňský?
A jedno pro mě?
To záleží na ní.
Je to tvůj host, nebo pracuje?
Dnes?
- Přišel se mnou. - To si piš.
Donesu to pití.
Jak jste se dali dohromady?
- Celkem dobře zpívá a ještě líp šuká. - Miluju roztomilý seznámení.
Hej, zlato.
Zlato, vyplujeme, nebo co bude?
Čekáme na posledního hosta.
A taky se neumím dostat zpátky na loď.
Zlato, vzadu bývá žebřík.
Snad umí zpívat.
Nikdo z nich netušil, že je někdo sleduje.
- Yancy. - A teď mají loď.
Kurvadrát. Je aspoň hnusná?
Ne. Je vážně pěkná.
Já věděl, že to řekneš,
protože jsem úplnej jasnovidec, nejen co se kafe týká,
ačkoli to mi jde nejlíp.
Každej den volám FBI a je to furt to samý.
Problémy s vydáváním osob, finanční stránka, „musíte být trpělivý“.
- Vrátili ti odznak? - Jo.
Včera jsem zabásnul jednoho dealera. A teď tu píšu zprávu.
- Jaké „i“ se píše ve slově propriety? - Měkký.
Díky. Asi napíšu jen „věci“, to bude jednodušší.
Co ty? Ještě se skrýváš?
Egg už mě asi nehledá.
Protože vědí, že nic nezmůžeme.
Jsem zpátky u Dawnie.
Nechává mě u sebe přespat.
Být s ní je pěkný.
Malá vítězství.
Ale buď opatrnej, ano?
Ti zlí, zdá se, vyhráli.
Hned toho nech.
Trochu optimismu. No tak.
- Už i pokrok je výhra. - Jistě.
Teď budu hádat. Se smetanou, bez cukru, že?
Ale nezavěšuj, protože nesnáším, když...
Neville si říkal, jestli na tom Yancymu ještě záleží.
Bonnie se vrátila do Keys pro svoje auto.
Člověk by čekal, že pak uteče.
Ale musela zařídit ještě jednu věc.
- Dobrý den. - Zdravím, fešáku.
Nemáte takový ty nádoby na benzín?
Myslíte kanystry?
No jistěže ano.
Danny nevěděl, že Bonnie nedávno přeskočilo.
- Jeden vám přinesu. - Chci jich 20.
Na co 20?
Takhle se tvářím, když jsme spolu domluvili.
Tak jo.
Yancymu na tom stále záleželo.
Proč by jinak jel až do Miami, jen aby se setkal se starou známou?
Ředitelka Rhodesová? No ne. To je něco.
Náhodou jsem vás potkal naproti vaší kanceláři při pauze
na místě, o kterém mi řekli, že je vaše oblíbené.
Jestli vás to zajímá, řekl mi to Pompa.
Poslyšte, pořád jsem do toho zahryznutej, ale přidal jsem odzbrojující šarm.
Cítíte ho?
Dejte mu šanci. Zeptám se zase za chvíli.
Víte, máme problémy s vydáváním osob.
Jo, je to finančně náročný a musím být trpělivej.
Já to beru. Máte moc pěkný účes. I kalhotový kostým.
Jak vás mám přimět k činnosti? Mám tam kamarády.
Jestli jim ublíží, bude to na mě.
Promiňte, ale dokud jsou v zahraničí, nic nezmůžu.
Takže je musím dostat do Států?
- Ne, to by byl únos. - Tohle vy chcete,
- ale nesmíte to říct. Chápu. - Ne.
To chcete hodně.
Nic po vás nechci.
Ne, to byste neudělala. Jasně.
- Proč mrkáte? - Jen se bavím.
Nedala jste mi vůbec žádný instrukce.
Můžu to odpřisáhnout u soudu a odpřisáhnu to i teď.
Naprosto chápu.
Uděláme to.
Už půjdu.
Nenechávejte mě tu. Nemám rád, když mi lidi zavěšujou,
odcházejí ode mě... A ten kostýmek je fakt pěknej!
Svět se točit nepřestane, Rhodesová.
Není to na nás.
Nebyla to jen plavba pro zábavu.
Kvůli budování resortu si Nick a Eve potřebovali naklonit místního úředníka.
Velmi pěkné odpoledne. Nechám to s těmi povoleními urychlit.
A kam mám odložit tu skleničku?
Ale neblázněte. Tu máte na cestu.
Velmi hezká tradice naší země.
Pak taky baseball a bělení zadnice.
- Dobře. No tak tedy ano. - Šťastnou cestu domů.
Kolik nás to stálo, zlato?
- Jen jeden tác. - Ty jo.
Všichni si chtějí ukrojit kus koláče.
Páni, země třetího světa jsou super.
Úplatky jsou tu levný. Pomalu je to dražší bez nich.
Pan Knowles říkal, že ta majitelka butiku trochu prudila.
Že dělala potíže s tím pozemkem, cos nám prodala.
Ty ji znáš, ne?
Asia?
Jo, je to kamarádka.
Nebo aspoň bývala.
- Ta problémy dělat nebude. - Dobře.
Hej, Eggu, doprovodíš ji domů?
Jsem nadržená, tak pokřtíme kapitánský apartmá.
Jistě.
Čauky čumáčci.
Díky za pozvání.
A Eve?
Dneska ses opálila.
Máš pěknou pokožku.
Panebože.
Já se snad rozpláču.
Já tě viděla.
Chceš něco říct?
Myslíš si, že ti ten zbytek vyplatí?
- Počkej. - Že jste přátelé?
Chceš mi tvrdit, že mě ti dva podrazáci chtějí zneužít?
To jsem netušila.
Jsem jen blbka ze země třetího světa.
Tak jo.
Těch 50 táců mi nestačí, abych se postarala o Ya-Yu
a nadobro odtud vypadla.
Vysaju z nich, co se bude dát.
Buď opatrná, Gracie.
- Nejsou to žádný ořezávátka. - O mě se neboj.
Vím, jakou hru tu hraju.
Jak se o sebe postarat.
A pak zmizím jako pára nad hrncem.
Rozloučíš se se mnou aspoň?
Možná ti zamávám.
No tak.
Víš, co chci.
Karibská královno, jsme spolu zajedno.
Naše srdce bijí v jednom rytmu.
Už žádná láska na útěku.
Měli si oba uvědomit, že tento okamžik...
Povídám, karibská královno...
...byl nejšťastnější v jejich životě.
Jo, jsme spolu zajedno.
Naše srdce bijí v jednom rytmu.
S vylákáním Striplingových z Baham je jen pár drobných problémů.
Je to nelegální. Můžu přijít o práci.
- Nebo mě zabijou. - To je blbý.
Můžu dojíst ten sýr?
Ani jsem neodpověděl, a už ho držíš.
Mám hlad.
Já vím. Ty jsi překrásnej rosomák.
Tak kdy pro ně zajedeme?
- My? - No tak.
- Já to potřebuju, víš? Aspoň něco. - Nevím, co s tebou, Roso.
Podle táty se nemám zaseknout na tom, o čem si myslím, že to potřebuju,
protože můžu ztratit to, na čem záleží.
Tyhle otravný kecy má furt. Nikdy nevím, o čem to sakra mluví.
Má to od želv.
Aspoň s tebou ještě mluví.
Co jsem dala výpověď, moje máma pořád jen brblá, že pro mě má Bůh plán.
A já na to: „Ale co když to není můj plán?“
A ona...
Panebože.
Není to otravný?
Já fakt netuším, jak otravný to je, protože pořád ještě neumím španělsky.
Od včera se to nezměnilo.
Prý za mě zapálí všechny svíčky v Miami.
Víš, budeš se na mě zlobit, protože podle mě je to milý.
Teď mě sereš. Pojď na zmrzlinu.
Máš v puse ten sýr. Jak můžeš jíst tolik mléčnejch výrobků?
Řídíš ty.
Hele, fakt chci jet na Bahamy a dostat ty dva sráče.
Je to tu. Už jsem zase v té situaci,
kdy si nejsem jistej, jestli to bude výborný,
nebo jestli mi to zničí život.
To snad ne. Přesně tak jsem se cítila,
když jsem přemýšlela, jestli s tebou mám šukat.
To jsem neslyšel. Tak dál.
Přál bych si znamení z nebes.
Moje máma vždycky říká,
že kdybys víc naslouchal, Bůh by nemusel křičet.
Kdyby tak zakřičel hlasitěji.
Ahoj Andrew.
Roso, tohle je Bonnie.
Ráda tě konečně poznávám.
Ahoj.
Bonnie, cos to udělala?
Nechtěli mě zatknout.
Teď už tě asi zatknou.
- Jo. - Jo.
Odpovědnost nade vše.
Jsem ráda, že mi Andrew ukázal cestu.
Víš co, nevykládej jim, že jsem tě k tomuhle navedl já.
To je pro tebe. Nedělej, že to nechápeš.
To bych byla fakt naštvaná.
Promiň.
Opatruj se, Bonnie.
Tohle loučení bude možná na dýl.
- Postarám se, aby tě navštěvoval. - Díky. Ta se k tobě hodí.
Já doufal, že nám požehnáš.
Yancy měl dvě myšlenky.
Zaprvé při nastupování do policejního auta nikdy nikdo nevypadal tak šťastně.
A zadruhé...
Chceš na Andros?
Jo.
Asie, jsi tady?
Co se tu sakra stalo?
Jako bys to nevěděla.
Ne.
Řekla jsem jim, že tě znám. Že nebudeš dělat problémy.
O tomhle jsem nevěděla.
Moc se omlouvám.
Cítíš se líp?
A teď mi vypadni ze života.
Pročs jí zničil obchod?
Proč asi? Zaplatili mi. Chtěla to ta ženská.
Vím, že si Asia vyskakovala, ale vyřešila bych to.
Mrzí mě, že se zlobíš.
Ale tvrdilas, že víš, jakou hraješ hru.
Večer se do mojí postele neobtěžuj.
Co na pohovku?
Působí mile, co?
Nick najal do baru nového kuchaře a Eve chtěla ochutnat nové chuťovky.
Proč máme tak hnusný smažený mušle?
Pravý mušle jsou drahý.
Děláme to z ryb a vepřovýho.
Co to sakra děláš?
Může to být jedovatý.
Kéž by.
Ty ji miluješ.
Naser si.
Žes to nevytočila omylem?
Omylem ne.
Když člověk chodí do kostela, furt mu tam kážou o odpuštění.
Tak to hlasuju pro Ježíše.
Já toho vlasatce miluju. Bál jsem se, že už na mě kašleš.
Chtěla jsem, ale nešlo na tebe zapomenout.
Simonova kamarádka z kostela nedávno začala mluvit o Androsu.
Její rodina je prachatá. Tak jsem jim řekla o tvým resortu.
Ale zlato, tos nemusela.
Je to hloupý, ale myslela jsem, že kdyby tam něco koupila,
mohli bychom se Simonem jet taky a ta kráva Eve na to nebude moct nic říct.
Mohla bych za tebou přijet.
Přijeď sem a budeš bydlet u mě.
Jsem tvůj táta.
Rád jsem tě slyšel.
Hele, pošli mi na tu kamarádku kontakt.
- Super. Musím končit, tati. - Počkej. Moment.
Mám tě moc rád.
I já tebe, tati.
Čau.
Nickovi se nedařilo Eve rozkazovat, ale rozhodně to nevzdával.
- Nic neříkej. - Dobře.
Ale myslím si to.
Jsi dobrá lhářka.
Závislačka.
No prosím, drogy mají svoje pozitiva.
Až tátovi napíšeš, já v tom figurovat nebudu.
Vědí, jak vypadám, takže ta kamarádka bude Rosa.
A jmenuje se... Teď vás ohromí moje nadání.
Moment. Vteřinku. Tohle mi fakt jde.
Takže...
Jmenuje se Cecilia Ramosová.
- Ne. - To je blbý.
Super. Zvedněte laťku, já ji přeskočím. Tak to bude Alma.
Co? Jsem jediná Latinoameričanka pod 90, co znáš?
Jsi kritická. Tak Louisa?
Fajn.
Když vás to tak bere, tak rozhodněte vy.
Budu Rosalba.
Cože? To je vtip? To je fakt děsný jméno.
Rosalba je mý pravý jméno.
Dořeknu to. Nepřerušuj mě.
Na tohle je děsný, protože je moc krásný, jako pro anděla.
Ale jestli se ti dobře pamatuje...
Ať nezabíjíme čas. Rozhodnuto.
Jako skupina jsme se bez zádrhele rozhodli pro Rosalbu.
Dobře. Rosalba Ramosová.
- Rosalbo. - Hele.
Víte, uvědomuju si, že to táta podělal, ale je to můj táta.
Tak vás prosím, ať se mu nic nestane.
Budu se snažit.
A kdyby se naskytla příležitost, ustřelte Eve ksicht.
Co prosím?
Yancy vzal Rosu na Andros hned následující den.
Ale neuvědomil si, že to byl jejich první výlet coby páru.
Ty jsi moc kritický.
Nejsem. Jen si všímám.
Všechno, co potřebuju, mám v tom batohu.
Dokonce i kartáček na zuby. A ty máš dva obří kufry.
Tak si říkám, jestli jsi nenabyla dojmu, že se sem stěhujeme?
Ty věci potřebuju. Budu v utajení.
Jo, rozkřikuj to.
Jen klid.
Pěkný.
Hele, podle Nevilla Nick s Eve zůstávají u sebe doma,
tak si můžeme vyrazit. Na drink?
Potřebuju půjčit kartáček.
- Nemám ho. - Děláš si srandu?
Gracie se v tom domě narodila, ale nepamatovala si,
že by v něm kdy byla byť i jen deset minut sama.
Chtěla mluvit jen s jedním člověkem...
PĚKNÝ PAŽE
...a on to dnes nebyl.
Haló?
Vzala jsi to rychle.
Nečekáš hovor od nějakýho šviháka?
Driggs bude žárlit.
Chci vědět, že jsi v pořádku.
Tak už to víš.
Proč mi neřekneš, kde jsi?
Protože bys sem přijela.
Jen abych ti řekla, ať jsi se mnou.
To vím. A já bych nedokázala odmítnout.
Nikoho nemám, Ya-Yo.
Celou tu dobu svojí iniciace na kněžku sis myslela, že jsi sama.
Ale nebylas. Měla jsi mě.
Měla jsi čarovnou moc.
Teď poznáš, jaká je opravdová samota.
Snad díky tomu najdeš cestu zpátky.
Pojď.
Poslední jízda v tomhle zpropadeným vozíku.
NACHELINE SWAINOVÁ
ANDREHO SMAŽÍRNA
- Díky. - Je to tu.
Ten Christopher, teda Nick, mi napsal. Zítra mě vyzvedne v hotelu.
Začínáme.
Jo.
No tak. Bude to hračka.
- Omrkneš ten pozemek. - Jo.
Pochválíš ho. Budeš chtít zaplatit hotově.
Povíš jim, že se s penězma vrátíš za dva měsíce,
nebo ať přijedou do Miami a dostanou je dřív.
A když budou chtít čekat?
Nebudou. Podfukáři chtějí prachy hned.
Jako ty chceš sýrovej sendvič.
Jakmile se objeví v Miami, FBI je okamžitě zatkne.
Co když mi to předstírání nepůjde?
Nick a Eve tě nikdy neviděli.
Nemáš se čeho bát.
Nech to plynout. Co řekneš, to řekneš.
- Tak snadný to není. - Ale je.
- Ukážu ti to. - Jsi fakt namyšlenej.
Dobře. Čau. Jak se jmenuješ?
Já jsem Jordan Fleeter.
Jsem z Chicaga. Vím, co si říkáš. Že můj táta fandil Chicago Bulls.
A taky fandil, ale jméno Jordan mám po babičce.
Je unisex. Přiletěl jsem, protože s partnerama vyvíjíme
zařízení na odsolování vody, co si přiděláš na dřez.
Jen ho připojíš.
Pumpuje slanou vodu z oceánu a vyčistí ji tak, že můžeš umývat nádobí,
ale pít se nedá, to bys umřela. Je fakt výhodný, stojí jen dvacku.
Cože? To nedám.
Ale dáš. Zkus to. Vyber si tady v baru někoho.
Tak dobře.
Promiňte.
Dobrý den, my jsme novomanželé.
Pěkný.
Jsme ze St. Pete.
Super.
Co tu mají dobrýho?
Ty smažený mušle jsou lahůdka.
Už jsem jich spořádal tucet a ještě si dám.
- Hej, Andre. - Jo?
Můžu ještě ty...
Jak je máš rád.
Hele, jde sem.
Já jsem K. J.
My jsme Fleetersonovi.
- Jde ti to. - Těší mě. To je finskýho původu?
Bob. Bob Fleeterson. Dostal jste mě.
Kamaráde, už budu muset brzdit. Ale na tenhle večer nezapomenu.
Můžete se všichni pořádně usmát?
- Super večer. - Jo.
Chodím sem už roky. Ale teď tu budu viset poprvé.
Jak je to možný? Takovej přátelskej člověk.
Lidi si myslí, že moc mluvím a vnucuju se.
Bože. Budu upřímnej, mně to tak nepřipadá. Kočko?
Ne. Proč by tohle někdo vůbec říkal?
To neznáte moje šéfy. Jsou hrozný. Lítám s nima všude.
Ta ženská ani nezná moje jméno.
Ty jsi pilot?
- Jo. - Jaký máš příjmení?
Claspers. Je holandský.
Jo.
No, našel sis kamarády napořád, K. J. Claspersi.
To je „flima“.
Dobrý.
Hele, víš co? Dej mi na sebe kontakt, jo?
Jasně.
Yancy věděl, co uvidí, ještě než to uviděl.
A hotovo.
Podívejme se.
Těch vykřičníků tam ale je, co?
Aby to bylo veselý.
No, daří se ti to. Na zdraví.
Psaní ti jde.
Děti s východem slunce rády nevstávají.
A ani Lulu ne.
Proč rybaříme tak brzo?
- Máš hlad? - Jo.
Ryby ho mají taky.
Neville měl neutuchající pocit, že se vše v dobré obrátí.
Když byl Neville šťastný, chtěl být vzhůru.
Zato Yancy to měl přesně naopak.
No teda.
Kdopak to je?
Rosalba Ramosová.
Ty jedeš na safari?
Bude to tak, že moje rodina má autosalony.
Skvělý. Vidíš, Roso, já říkal, že ti to půjde.
A po tom, jak jsem tě včera večer pomiloval,
si pochopitelně zasloužím trochu odpočinku.
Maličko si přispím a pak si zajdu na snídani.
Ne, to ne.
Koukej vstát, než sem dorazí řidič.
Rosalba Ramosová je trochu ostrá.
To se mi líbí.
V ráži nebyla jen Rosa.
Zdálo se, že to bude velký den.
Zlato, už skoro nemáme cash.
Jestli je ta ženská fakt tak bohatá, rozhodně mi nebude vadit, když ji ošukáš.
Ale jen když to bude ošklivka.
Jasně. Díky.
Hele, chci vypadat sebevědomě.
- Nevidělas moje hodinky? - Ne.
Nevidělas páníčkovy hodinky?
Víte, co se říká.
Něčí talisman pro štěstí je pro jiného únikový plán.
Pěkný hodinky.
Opravdu?
No, stojí 250 000 dolarů.
Takže jo. Jsou fakt pěkný.
- Vy jste to nevěděla, co? - Co je vám po tom?
No, víte, jsem zkrátka zvědavej člověk.
A fakt nemůžu uvěřit, že ty hodinky zase vidím.
Moje Ya-Ya by řekla, že to není náhoda.
Nevím, kdo je to Ya-Ya.
A já?
Já bych řekla, že je zkrátka na celým tomhle podělaným ostrově
jen jeden slušný podnik.
Povíte mi, odkud jsou?
Ukradla jsem je.
Jednomu velmi zlému muži.
Ale to jste věděl.
Ty jo.
To je moc dobrej odhad.
Jsem Andrew Yancy.
Tak jo.
No, lidi se někdy představí taky, ale to nevadí.
Víte, záhadná dámo, já zařídím, aby ten muž zaplatil za to, co udělal.
I jeho žena.
To se mě netýká.
Já jen potřebuju peníze, abych začala nanovo.
Teď se zeptám já.
Co jste za boha?
No, to mi lichotíte. Já jsem jen člověk.
A přimějete zlé lidi, aby zaplatili za svoje hříchy?
No, všichni za ně nakonec zaplatíme, ne?
Doufám, že ne.
Já taky, záhadná dámo.
Dám si ještě kafe. Nechcete taky?
Můžete se mi představit a říct mi, co o těch zlých lidech víte.
Za to budu chtít i muffin.
Platí.
Podle mýho kamaráda Nevilla tu mají tu nejlepší rumovou bábovku
na celým Androsu, tak co...
Ta záhadná dáma Yancyho rozzuřila.
Ale na její obranu nevaroval ji, jak moc nesnáší,
když od něj lidé odejdou nebo mu zavěsí.
ČAU ROSALBO, V POHODĚ?
ANO
Ten pozemek je nádherný. Je tak krásný. Moc se mi líbí.
Beru ho.
Skvěle!
Dobře, že si ho koupíte, je to náš poslední volný.
Až dostaneme zálohu, začneme stavět.
Víte, raději bych platila hotově,
jestli vám to nevadí.
Pardon, jen malý orgasmus. Malinký.
Jestli se můžu zeptat, proč hotově?
Moje rodina vlastní několik autosalonů, ale v tom rodinný byznys netkví.
No, víte co?
Neměla bych o tom mluvit.
Chápu. Přinesu mimosy.
Čteš mi myšlenky.
Je legrační, že se s Caitlin znáte z toho divnýho kostela.
- Jo. - Jste si blízké?
Rosa věděla, že to je okamžik pravdy.
No, podívejte se, nechci být troufalá. Vím, že její táta nedávno umřel.
- Ať odpočívá v pokoji. - V pokoji.
Je to trošku mrška, že?
- Bože. Jste skvělá. - Že?
- Je to taková vyhublá mrška. - Nesu jen jednu mimosu.
- Došel mi džus. - Díky.
Víte, já nespěchám.
Za dva měsíce se vrátím s architektem a hotovostí.
Ale pokud ty peníze chcete dřív, tak se můžete stavit v Miami.
Na zdraví.
Miami já miluju.
Driggs Nevilla na verandě sotva viděl,
ale viděl ho moc rád.
Mohl by jít blíž, ale nechtěl, aby Neville věděl, že mu na něm záleží.
Haló.
- Povíš jim to? - Řekni to ty. Zařídilas to ty.
Ty hajzly jsme dostali.
Je to tu.
Za týden letí do Miami.
- Paráda! Kdo má hlad? - Já.
S tebou nikdo nemluví. Pojďte.
Drž se.
Pořád bydlíš tady?
- Uvidíme po večeři. - Podpořím tě.
- Ne, nemusíš... - Ne.
Hele, Dawnie, tady Neville je moc pohlednej a laskavej, že?
Je to skvělá partie, co?
Sluší mu fialová.
To není jen tak.
- Jo. Jen klid. - Dobrý, co?
To je pravda.
Tak jo. Přípitek. Pozvedněte skleničky.
Chci, aby můj kamarád Neville věděl, že ti zlí nevyhrajou vždycky.
Bonnie je ve vězení.
Nevím, co víc můžeme udělat. Máte pojištění?
Jo, ale žhářství nekryje, sakra.
To je blbý. Moje jo.
Hele, možná ten požár vznikl z přírodních příčin.
Ne, vyhodila vám ten dům do povětří.
A co teď?
To vám povídám, lidi nakonec za to, co udělali, zaplatí.
Musí převzít odpovědnost.
- Stovka? - Ano.
- Buďte rád, že vás nezatknu. - Pardon. Měl jsem náročnej týden.
- Ale ne. Tu si nechám. - Krucinál.
To máte za vyučenou.
Musí svůj osud přijmout.
Ano, můžou utéct.
Myslím to vážně.
Někteří z nich ani nemrknou a odjedou z domova,
nebo i od svých blízkých.
Ale to vám povídám.
Takových rozloučení budou do konce života litovat.
Možná to zní jako moje ujetá teorie,
ale právě myšlenky nás pohánějí dál.
To je z velkolepého románu Edith Wharton.
Věk nevinnosti.
Děláš si srandu?
Pohlednej a sečtělej? Ty chlape.
Dawnie, takovej chlap by tu měl zůstat napořád.
Dám mu jednu noc a pak si musí najít vlastní bydlení.
Páni. Máte tu miamský stanice.
Pohledem z okna to nepoznáte, ale k nám do Miami se rychle blíží bouře.
Právě dostávám nové informace.
Prý jde o hurikán, který dostane název hurikán Melanie.
NEPŘÍZNIVÉ POČASÍ!
Bože. Hurikánová Mel vám přináší zprávy o hurikánu Mel.
Dobrý jméno.
Mám radost.
No, Heather z Počasí nikdo nenahradí,
- ale vedla si dobře. - Co?
- Heather z Počasí byla ikona a ty to víš. - Co to povídá?
ANDREHO SMAŽÍRNA
Víte, jakmile na malých ostrovech, ať už jde o Keys, nebo Bahamy,
lidé uslyší o blížící se bouři, míří všichni do baru.
Aby upustili páru, než se zabarikádují doma.
A taky aby se nebáli všeho toho chaosu, co je hned za rohem.
Špatnej nápad.
Co děláme v téhle díře?
Chci smažený mušle, co nejsou z vepřový prdele,
a tady je prej mají výborný, takže...
Objednáš nám jich dva tucty a tequilu?
A já zatím, co já vím,
počkám tu na stůl.
Jak řekla Gracie, na tom podělaným ostrově moc dobrých restaurací není.
Takže to až taková náhoda nebyla. Jen byla smůla, že si vybrali právě tuto.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa