Це кліше,
але коли знаєш, що от-от побачишся з Творцем,
життя й справді проноситься перед очима.
Ґрейсі.
Ґрейсі, ти готова?
Раз, два, три!
Тобі казатимуть, що мама вмерла, бо пила.
Це неправда.
Вона вмерла від розбитого серця.
Нам з тобою треба прийняти те, що ми втратили.
Гей, куди біжиш?
Як ти займеш моє місце, якщо не даєш тебе вчити?
Йа-Йа, я тебе люблю, але не хочу бути Королевою Драконів.
Я мушу йти.
Ти ж кажеш, що кохаєш мене.
Я й справді кохаю.
Але відпустка скінчилася.
Гей, куди ти?
Сподіваюся, ти вдавишся своєю брехнею.
- Ґрейсі. - Сподіваюся, ти вмреш.
Сподіваюся, ти вмреш.
Я готова.
От і добре.
Мовою йоруба «ебо» – це «жертва».
І ти принесеш жертву.
Один рік ти носитимеш біле.
Сонячне світло не торкатиметься твоєї шкіри,
і крім мене, ти не говоритимеш із жодною душею.
Тобі буде самотньо...
але твоя сила ростиме, і зрештою ти перетворишся на королеву.
Чорт.
Бах, суко.
Це було б дуже просто.
Знаю, що занадто театрально. Але такий уже в мене стиль.
Дуже розумний хід – трахатися з Еґґом,
тому ми й не наказали йому тебе схопити.
Зате мій Нікі зміг довести, що він і досі крутий.
Хто має один великий палець і все одно завиграшки викрадає жінок?
Оцей тип.
Та перестань, кохана. Смішно ж.
- Їдь. - Добре.
Веселих тобі розваг з відьмою.
Що ми таке робимо?
Змагаємося, хто перший кліпне? Ну, ти перемогла.
Ніщо не піде так, як тобі хочеться.
Дуже страшно. У тебе неймовірний голос.
Він аж відлунює, коли ти погрожуєш.
Ти робила якісь вправи для голосу чи...
- Вибач. Я актриса, і... - Що ти хочеш?
Я дослухалася твоєї поради й розпитала про тебе.
Відгуки неоднозначні. Дехто сильно тебе боїться.
«Якщо перейдеш їй дорогу, то вмреш».
А дехто вважає, що ти розігруєш комедію.
Тому... хтозна?
Ти могла б попитати, що буває з тими, хто наїжджає на мене,
але нікого з тих людей уже нема.
Ми зрозуміли одна одну?
- Зрозуміли. - Супер-пупер.
Думаю, ти можеш бути нам дуже корисною.
Тому якщо ти в ділі, приходь – поговоримо.
Надіюся, ти так і зробиш,
бо в мене небагато подруг.
Можу повірити.
Хамовита. Клас.
Загалом, Ґрейсі була зла на себе.
Її справжня чарівна сила була в тому, що вона вміла зчитувати людей,
а з Ів вона сильно прорахувалася.
Такого більше не буде.
ПОГАНА МАВПА
Ведемо нагляд, а я несу другові каву Це справжній нагляд
Так. Друже мій.
Я щойно написав новий хіт під назвою «Нагляд».
- Хочеш почути? - Ні. Нахріна ми тут?
Дружина каже, там кіт Мендеса.
ВЕТКЛІНІКА ВЕСТВ'Ю
Перські коти схильні до складних очних інфекцій.
- Мені пофіг. - Вибач, я переповідаю те,
що вона сказала. Може, тобі цікаво.
Мендес – утікач. Ти справді думаєш, що він ризикуватиме заради кота?
Він любить ту тварюку дужче за дружину.
Це вона сама сказала, не я. А тепер вибач,
а то ти сердишся, коли я переповідаю її слова,
але він прийде. Маю передчуття.
Знов твої довбані передчуття.
Ти не завадиш мені вірити в себе.
Ро сильно непокоїло те,
що цей раз Єнсі заслужив на вибачення, якого чекав.
Вибач, що через мене тебе заарештували за вбивство.
Ну от.
Я дуже хотів це почути, але тобі самому це було треба.
Я злякався. Це не виправдання,
я просто... Я облажався.
- Гей. - Ні, на якусь мить я збився зі шляху.
Перестань. Я не образився.
Ти добрий друг.
Знаєш, у чому моя біда?
- Яка саме? - Ти серйозно?
Моя біда в тому, що я намагаюся вчинити правильно, але неправильним чином.
А це правда.
Дякую.
Може, ти ще й визнаєш, що іноді передчуття мене не обманює?
От сучий син.
Привіт, Мендес.
От бл***.
Краще не треба.
Обмацай його.
Бл***!
- Мені особливо приємно це робити... - Ах ти довбо...
...бо я тимчасово не поліціянт.
Слухайте, можна... можна ми ненадовго зайдемо?
Щоб дізнатись, як там кіт.
Я вже подзвонив і сказав, щоб його приспали.
- Чекай, що... - Не дзвонив.
- Про таке навіть неприємно жартувати. - Твоя правда. Вибач.
Поїхали.
- Напевно, я поведу. - Ні, це моя машина.
Така в нас динаміка стосунків. Не міняймо її.
Я привіз нас до ветклініки. Ти ніфіга не казав.
Я хотів щось сказати,
- та був зайнятий. - Сідай.
Перестань, Ро, ти ж сам усе знаєш.
Я веду й всю дорогу не змовкаю,
ти ніби дратуєшся, але задоволений.
Бро, поведу я. Треба подзвонити Сонні.
Алло, як там наш друг?
Добре. Відпочиває.
Мій друг Бред – хірург, підлатав його.
І не бійся, він не дзвонитиме копам.
А нащо б він дзвонив копам?
Бо така вимога, якщо в пацієнта вогнепальна рана.
А я й не знав.
Чуєш, Ро. Ти знав, що лікар повинен викликати копів,
- коли є вогнепальна рана? - Авжеж, знав.
Ро бреше й каже, що знав.
Він не знає, та все одно...
Гіршого часу,
щоб Наталіїна улюблена заколка нарешті знайшлась, і бути не могло.
Ти навіть не уявляєш, якого лайна нарозповідав Невілл про Ніка Стріплінга.
Він говорив і говорив про нього, не міг замовкнути.
Боже, тільки сьома ранку, а день уже прекрасний.
А ще я зранку почуваю натхнення й потяг до творчості,
тому написав нову пісню.
Єнсі.
Єнсі. Алло!
Відвали!
- Ро, ти як? - Біжи. Дожени його.
Де ти взяв ствол?
Ми ж у Флориді, старий.
Позичив той джентльмен, що позаду мене.
То як по-твоєму, Єнсі, чим усе для тебе скінчиться?
Мені ця хрінь дається краще, ніж тобі.
Кинь зброю. І не треба буде нічого з'ясовувати.
Кидай.
З усіх людей Єнсі в останню чергу очікував побачити тут його.
Дональд? Це ти?
Кинь зброю.
Ні, я коп.
Він негідник, Дональде.
Мене через вас звільнили.
Усе, що я зміг, – влаштуватись охоронцем на цю парковку,
і мене навіть в ту будку не пускають.
Якщо по справедливості, Дональде, то в будку мають пускати лише начальство.
Не зводь з нього ствола.
Слухай дуже уважно, хлопче.
Я коп.
А цей тип – гівнюк. Через нього тебе звільнили.
Але глибоко в душі ти знаєш, який я, Дональде.
- Я вже викликав копів. - Чудово. Молодець.
Не зводь з нього ствола.
Марко.
Ти мав відповісти «Поло».
- Дональде, ти живий? - Ми його взяли?
Ти взяв, здоровило.
Добре.
А на річці Сент-Джонс Джим і його набридливий сусід
нарешті хоч у чомусь погодилися.
Краще за Себастіана й не скажеш: третій – зайвий.
Навіть не знаю, куди мені їхати.
Синку, якщо ти сам не знаєш, куди зібрався, то я тим більше.
Може, поїхати її шукати?
Так. Їдь.
Джим надіявся, що зможе побути в спокої,
та щось підказувало йому, що недовго.
Ти вернувся.
Ага, вона...
Вона забрала ключі від машини.
Навряд чи вона далеко запливла.
Глісер був майже без пального.
Джим не помилився.
Пропливши кілька миль до іншого берега, Бонні й далі мучилася виною.
І думала, чи не згодувати себе алігатору.
Цей образ був яскравий,
ніби з книжки, і їй це дуже подобалося.
А з другого боку, у неї в голові не вкладалося,
що її затягнуть під колоду, вона захлинеться, а потім її з'їдять.
Не лише Бонні була на роздоріжжі.
Королева Драконів зважувала пропозицію Ів.
Вона звикла приймати рішення швидко,
але цей раз був не такий, як інші.
Це я.
Я мушу це сказати: я знала, що ти повернешся.
Ось чек на 50 штук.
Вважай, що це невеликий завдаток за ділянку. Якщо хочеш.
Та чого ти така? Ніби це складне рішення.
Я теж маю чарівну силу.
Я вмію зчитувати людей. Ти схожа на мене.
Ти хочеш гарного життя й зробиш усе, аби його мати.
Скажи, що я помиляюся.
Ґрейсі й так уже переступила не одну межу,
але душу вона ще не продавала.
Знаєш, я маю сказати.
Без жартів: такої гарної шкіри,
як у тебе, я в житті не бачила.
Білим дівчатам завжди здається, що треба це казати.
Така симпатична. І така сука.
Ну нарешті, комплімент.
Зайдемо до мене. Маю для тебе невеличкий подарунок.
Ходімо, суко.
МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ТРОКОНІС» МАЯМІ
Коли його підлатали,
Невілл усім розповів, чим займався забудовник,
якого він знав як Крістофера.
А потім показав їм фото, яке для нього ще зранку зробила Доні.
Фото Ніка Стріплінга...
На Андросі. Живий.
Їдьте з усім цим до Сонні. Тут навіть він не зможе налажати.
Пам'ятаєш, ти був мені винний?
- Здається, ми квити. - Сто відсотків.
Усе пройшло майже безболісно.
- Мене підстрелили. - І мене.
Але для мене – безболісно. Тут уже як подивитись.
Я приніс тобі чизбургер.
Усі на вихід.
Ми ж його розважаємо.
Він сам мені написав: «Виведи їх звідси нахрін».
- Люблю тебе, Ро. - Бувай.
«І я тебе, Єнсі». Я скажу за нього. Так легше.
- До зустрічі. - Дякую, Ендрю.
Під час нагляду Ро підстрелили під час нагляду
Де там той бургер?
Йа-Йа.
Йа-Йа. Виходь.
Ів зробила чудовий дарунок.
Ти не жалієшся, та я знаю, що стегно в тебе болить.
Де ти це взяла?
Продала Джеймсову ділянку.
Це лише початок. Життя може стати набагато простішим.
Я й не знала, що в нас важке життя.
Я хотіла сказати, що з цими грошима ми зможемо зробити багато добра.
Ти завжди кажеш, що не любиш брати гроші з важкохворих.
Може, тепер і не треба.
Це мені подобається.
Ану, сяду.
Отут вмикаєш.
Їдеш.
Їду.
Ніхто не хоче покататися?
Іди сюди, йди.
Обличчя Йа-Йа на якусь мить затьмарило сором Ґрейсі...
Тобі личить.
Я тобою пишаюся.
...але лише на мить.
Хоч гроші й текли в нього крізь пальці,
Еван був упевнений, що все-таки продасть будинок.
Йому потрібні були нові фотографії для сайту,
але він усе ніяк не міг відійти так далеко, щоб у кадр влізла вся велич.
Привіт, сусіде!
Чорт.
Привіт, як справи?
Радий чути, що ти не вбивця.
До речі, я вже давно взагалі не кривджу тварин,
якщо тобі цікаво.
Там величезний павук, я його й не чіпав,
бо він завбільшки з довбане фрисбі.
Чувак, будь ласка, не бий.
Лише на полі для гольфу я бачив лиця, що так сильно просять кулака, як твоє.
Я тебе не скривджу.
Добре.
До речі, я вправно граю.
Коли я отримаю назад свій жетон,
то подружуся з якимось держслужбовцем
і покажу йому всі порушення будівельних норм.
Тоді на тебе звалиться стільки незапланованих перевірок,
дорогих перепланувань і безкінечної бюрократичної тяганини,
що ти не лише не зможеш продати цей обісцяний жовтий сральник,
а шкодуватимеш, що взагалі купив цю хріновину.
Еван і так уже про це шкодував.
Був радий побачитися.
Єнсі був радий повернутись у відділок.
Боббі, найкраща шевелюра в окрузі. Тобі гарно.
Креґ, як справи в сина?
Він покинув коледж і повернувся додому.
Ніякий він не аутист. Просто не хоче з нами розмовляти.
Побачити Креґа він був не такий радий.
А це геть інше питання.
Креґ, я спитав з люб'язності. Правильна відповідь – «у нього все добре».
Добре. Побачимо.
Ох. Креґ так само жахливий.
І не кажи.
Я й по каву не можу вийти, поки він на місці.
Ось повна справа, ще й перев'язана бантиком.
Ого, це справжній рапорт.
Навіть без помилок.
Передам ФБР, хай подивляться. Добре?
Чудово. А Невілл – свідок, який усе підтверджує, –
з радістю поговорить з ким треба, поки ще не вернувся додому на Андрос,
бо він точно не потрапив у країну незаконно
і не рибалить зараз у мене вдома.
Я, звісно, щораз це питаю...
Хоч після цього мене поновлять?
Якщо все вигорить, то не бачу причин тебе не поновити.
Це я й хотів почути, Сонні. Дякую.
Добра новина. Креґ пішов, якщо ти й досі потребуєш кофеїну.
- Оце вже діло. - Ходімо.
Насправді Невілл уже порибалив,
але його попросили продовжувати ще як мінімум 12 хвилин.
Ну, це ми приємно відсвяткували.
Напевно, можна було й на морозиво сходити, але це мені більше сподобалося.
Ти псуєш атмосферу.
Куди ти?
Сонні каже, що мене буде легше поновити,
якщо комісія округу побачить, що я виконую обов'язки санінспектора.
І хоч це зазвичай не в моєму стилі,
я подумав, що ще трохи пограю в цю гру.
Мабуть, і мені варто їхати на роботу.
Хоч би що ще сталося, це за сьогодні було найкраще.
Не намагайся бути романтиком. Це не твоє.
Зрозумів.
Перепрошую. А поцілувати на прощання?
Ти подаєш нечіткі сигнали.
Чи був це просто секс без зобов'язань?
Чи ти моя постійна дівчина?
Заткнися.
Я пропоную насолоджуватись, а не розмовляти.
Без розмов. Насолоджуємось.
Я радий, що в нас усе так невимушено й ми не надаємо цьому завеликого значення.
Я напишу через десять хвилин.
Як не відповіси, я знатиму, що в тебе є інший.
Роза навіть не знала, чи хоче стосунків,
але знала, що вона щаслива.
А от Нік
хотів витягти найважливіші для нього стосунки з вигрібної ями.
Люблю тебе. Ти як?
Відповідай, доню.
Тільки глянь на цю хрінь.
Кохана, згадай, що сказано в Біблії про прощення.
- Дякую, любий. - Нема за що.
Кейтлін: Іди нахер, там і дізнаєшся.
Знаєш, про що я весь час думаю?
Про шкіру тієї Королеви Драконів.
Вона допоможе стримувати місцевих,
але в нас іще до фіга роботи.
Обов'язково треба щось вирішити з цим Єнсі.
Він наче порнозірка.
Мусиш з ним кінчати.
Котику, я дуже смішно пожартувала.
Де ти, в хріна, витаєш?
Вибач.
Ходімо звідси, Тіллі. Яка лажа.
Кейтлін віддалялась усе сильніше,
і Нік був вдячний,
що принаймні сьогодні дружина теж не хотіла з ним говорити.
Привіт. Мені нудно.
Прогуляй роботу, ходімо на пляж.
Я вже склала всі маєчки...
Збігай у місто, Дреа. Купи нам дві світчі.
Ця дівчина поводиться зі мною, мов сучка.
Я тебе бачила вчора з дружиною забудовника.
Не переживай. Я продала їй ділянку.
Дреа сказала, що ти вкрала ту ділянку в її сім'ї.
Я відповіла, що вона божевільна.
Скажи, що я не брехунка.
Я ніфіга не повинна тобі казати.
Раз ти мене оббріхуєш.
Не переводь стрілки.
Я можу тобі докоряти саме тому, що ми давно знайомі.
Коли ти проходила ініціацію чи що то було,
я єдина тебе не покинула.
Я що, забула тобі за це подякувати?
Та годі тобі, Ґрейсі...
Не називай мене більше Ґрейсі.
Я Королева Драконів.
КАФЕ «КРАБИ У СТОНІ»
Іди геть.
Аж не віриться, що ти знов хочеш мене закрити.
Правду кажучи, я шокований, що ти шокований.
Ми от щойно були на кухні.
Щури вже навіть не розбігаються.
Може, мені привиділось,
але я он який високий,
а коли один щур встав на задні лапи, ми дивились один одному в очі, клянуся.
Так, я його вже бачив. Він злий. А навіть не ватажок.
Той факт, що ми говоримо про щурячу цивілізацію,
що розквітла на твоїй кухні, уже вказує на те,
що тобі, напевно, не варто працювати в ресторанному бізнесі.
Переконливий аргумент.
Будь ласка, вижени всіх нахрін.
- О, Єнсі. - Пестов.
Як життя?
У чаудері була кришечка від пляшки.
Тобі налили з доброї каструлі.
Не переживай. Я його закриваю.
Ні-ні. Не можна.
Мадлен проводить поминки по Фінні.
По Магніту?
- Так. - Угу.
Не закривай.
Будь ласка.
Єнсі не міг уторопати,
чого це Пестову було не плювати на поминки Мадлен.
Нічого собі.
Дякую, що прийшов.
Та я прийшов... Ну добре.
Нема за що. Прийми моє співчуття.
Дякую.
Є загадки одразу з відгадками.
- Люблю тебе. - Ну, всі горюють по-своєму.
Прошу, зроби нам послугу. Не закривай його.
Увечері я влаштую скажене прибирання. Або найпізніше зранку.
Можеш мені вірити.
Не можу.
По-моєму, ніхто не може й не повинен тобі вірити.
Але добре,
якщо вже грати в цю гру, то, мабуть,
не треба закривати тих, хто безплатно годує Сонні.
Тому йди й насолоджуйся вшануванням
пам'яті останнього чоловіка, з яким трахалася твоя дівчина.
- Спасіба. - Так-так.
- Я тобі винний. - Ага.
- Єнсі, давай п'ять. Дякую. - Що?
Я чемно відмовлюся від дотику до твоєї руки.
Добре.
І все одно... Я кажу «ні». Категорично.
Ясно.
МАГНІТ ДЛЯ КИЦЬОК
Якщо втомлений Єнсі зміг притягти свій зад на роботу,
то й Роза була впевнена, що зможе.
Розказуй.
Шість років.
Батьки влаштували барбекю й так напилися, що забули його в басейні.
Та й у глибині душі вона знала, що ця відпустка від життя не буде вічна.
Ну, розповідай. Що з тобою?
Та просто... Щось я більше не можу працювати.
То звільняйся.
Скажеш мамі, що я звільняюся?
Фіг там.
Мама це переживе.
Треба було робити, як я.
Коли ти все життя повна роздовбайка, від тебе й очікують небагато.
І справді розумно.
Скажи?
Нічого. Тепер я побуду золотою дитиною.
Що-що?
Думаєш, можна отак просто відібрати мою корону?
Я в телевізорі, сучко.
Тато вже розповідає всім, кого бачить.
Навіть незнайомцям.
Не знаю.
Не знаю, що робити.
Дбай про себе.
Добре?
Я з тобою.
Дякую.
Будь ласка.
Люблю тебе.
Добре, змінимо тему.
Мені потрібне нове ефірне ім'я. «Мел з погодою» – це фігня.
Треба щось оригінальне.
Так, щось хайпове. Але вишукане.
А якщо «Маямка Мел»?
Ніби я стриптизерка?
Єнсі не був здивований,
що дві години роботи відчувались, як півтора тижня.
Уся надія була на випивку.
- Хочеш вина? - Хочу.
Знаєш, Бонні, більшість моїх знайомих ґвалтівників спершу дзвонять.
То тільки нерозумні.
- Я приймала душ... - Ну звісно.
І побачила безсульфатний шампунь. Виходить, у Рози кучеряве волосся.
Ні, це просто шампунь, який я купив,
бо понюхав. Я люблю іноді приємно пахнути.
Чому ти тут?
Учора я спробувала згодувати себе алігаторам.
Ти не відповідаєш на питання, а просто щось кажеш.
Ендрю, я втомилася бігти.
Я опиняюся в тому ж самому місці з невидатним, пихатим чоловіком,
якому я віддаю все в житті, щоб якийсь час почуватися в безпеці.
Якщо це про мене, то я протестую.
Невидатний? Погоджуюся. Але пихатий? Я невисокої думки про себе.
Ти ж знаєш, що я говорю не про тебе.
Ти ніколи нічого не хотів від мене.
Я хочу, щоб ти була щаслива.
Я облажалася з Коді.
Знаєш, єдине, що я взагалі пам'ятаю, – з ним я почувалась особливою.
Чому я завжди хочу почуватись особливою?
Ну все, зараз ти почуєш скрутну промову.
Коли я був малий, тато казав:
«Якщо ти схибиш, то найпростіший шлях – брехати,
тікати. Що завгодно, аби викрутитися.
Але це ніколи не допомагає,
бо те, як ти себе сприймаєш після того, що сталося, лишається з тобою навіки».
Бонні, єдиний справжній вихід –
узяти на себе відповідальність за скоєне.
Жахлива промова.
Я теж так вважаю. Але вона дієва.
Волосся в тебе й справді приємно пахне.
Дякую. Я це роблю для себе.
Прощавай, Ендрю.
Можливо, я б розчулився сильніше,
але ти зі мною прощаєшся вже вп'яте.
До зустрічі.
І отак просто вона поки що зникла.
Ні. Вона каже, що тато пообіцяв ділянку їй,
що він не підписував той договір.
Моя внучка такого б не скоїла.
Поговоріть з Дреа, вона розкаже...
Ейшо, досить.
Нема гіршого почуття, ніж сумніви в тому, кого любиш.
ДЖ. ВЕНДЕЛЛ
Вона мимохіть згадала, ким Ґрейсі колись була.
Спробуй поспати.
Чай допоможе.
Дзвони, як щось буде потрібно.
Хотіла приворотного зілля?
Як ти знаєш?
Молодь тепер здебільшого невіруюча,
але якщо вже вони приходять, то завжди по приворотне зілля.
Я не продала їй зілля.
Їй просто треба було з кимось поговорити.
У тебе прекрасне серце.
Це від тебе.
Бонні була ще не зовсім готова нести відповідальність,
тому поїхала на свій склад, щоб побути серед книжок.
Переоцінка цінностей сталася випадково.
ПОГЛИБЛЕНА АНГЛІЙСЬКА
Вона не знала, що агент Расселл стежила за всіма місцями, де вона часто бувала,
але зрештою помітила камеру.
І зрозуміла, що пора відповідати за свої гріхи.
Подумки вона виголошувала цю промову вже тисячу разів.
Ну, я тут.
Я дійшла до глибокого усвідомлення.
То був її найкращий виступ.
Вона б засмутилась, якби знала, що ніхто її не чув.
Добре.
Єнсі, це Сонні, висилаю адресу.
Їдь туди – але тільки якщо любиш добрі новини.
ШЕРИФ КІ-ВЕСТ
Яке гарне місце.
Коли ти сказав, що ми зустрічаємося з ФБР,
я й не думав про таку помпезність і пишність.
Якщо вам цікаво, то в моїй голові ви – помпезність, а ви – пишність.
ФБР усе розглянуло.
Я радий це зробити. Твій пістолет і жетон.
- Поздоровляю. - Дякую, Сонні.
Може, хтось із вас теж хоче мене поздоровити?
- Ні. - Неприємно.
Помпезносте, я тебе так любив.
То що ми робимо? Що тепер?
Чекаємо.
Чого чекаємо?
Ви, мабуть, важлива людина.
Бо вони аж заклякли. Ви бачили, як вони заклякли?
Бачили, як у них напружилися зади, коли ви вийшли з авто?
Краще я поїду.
Ого, ще сильніше.
- Бувай, Сонні. - Ага.
- Детективе Єнсі, Я директор Родс. - Дуже приємно.
Ми теж вважаємо, що Стріплінг убив Чарльза Фінні
- і Ізраеля О'Піла. - Чудовий початок.
Продовжуймо.
Сталося страхове шахрайство,
і ми хочемо бути певними, що зможемо повернути активи.
Хочете гроші назад. Ясно.
Усе ускладнює той факт, що ми ж самі
поспішно підтвердили його заявлену смерть.
Усе погано, По і Пи. Вона точно говорить про вас.
На жаль, детективе, ми не зможемо негайно екстрадувати Стріплінгів.
Серйозно?
Якщо вони дізнаються, що ви про них рознюхуєте, то зникнуть.
Треба це робити зараз.
Я з вами не сперечаюся. А кажу, що ми робимо.
Того, що ви робите, недостатньо.
Ці люди небезпечні.
Вертайтеся на Кіс і живіть, як жили, детективе Єнсі.
А якщо не вернуся?
Тоді ви будете просто містер Єнсі.
От сральня.
Реальність придавила Єнсі, мов гора цегли.
А от іншим людям на усвідомлення реальності потрібен час.
У мене є книжки про автомобільні подорожі, а ще вода й смачненьке в дорогу.
До Оклахоми годин 25, тому думаю, що музику обиратимемо по черзі.
У нас не дівчача поїздка. Тебе заарештовано.
Ось моя пропозиція: ти заткнешся,
а я за це надіну наручники так, щоб ти всю дорогу не тримала руки позаду.
Чому ми сьогодні прийшли до мами?
Ти про неї думаєш?
Завжди.
Я не серджуся на тебе, Ґрейсі.
Ясно.
Але зазвичай так кажуть, коли сердяться.
Я знаю, що ти вкрала ту ділянку.
У тебе нелегкий шлях.
Ти багато втратила.
Не розповідай мені, що я втратила.
Я пам'ятаю все, що втратила.
Я допоможу все залагодити.
Поговорю з рідними. Ми повернемо ділянку.
Не можна.
Уже пізно.
Ніколи не пізно.
Йа-Йа, повір мені: усе буде добре.
Ти ввійшла у своє власне прокляття.
- Таке буде дуже важко виправити! - Йа-Йа! Годі! Перестань!
Думаєш, я справді вірю у всю цю маячню?
Та ну.
Малюнки на піску, мертві кури, накладання проклять?
Довбаних проклять? Серйозно?
Неможливо зробити щось реальним, просто цього забажавши.
Ми беремо гроші в дурних людей, щоб нам було що їсти.
І так завжди було.
Це вистава.
Насправді ти так не вважаєш.
Вважаю.
І знаєш що? Думаю, що глибоко в душі ти теж так вважаєш.
Ти помиляєшся.
Не помиляюся.
Може, ти собі кажеш, що в цьому нема нічого поганого,
якщо людям стає легше, якщо в них з'являється надія.
Так?
А що від цього отримую я?
Чому я повинна віддати життя
за казочку, яку розповідають вночі при багатті?
Я втомилася.
Де моя надія?
- Чи любов? - Я тебе люблю.
Ти мене любиш, коли я роблю, що ти хочеш. А як же те, чого хочу я?
Я звалюю з цього острова.
Любитимеш мене після такого?
Я тебе завжди любитиму.
Завжди.
Але я тебе підвела.
Мені жаль, що ти не віриш,
але твої чари реальні. Запам'ятай мої слова:
якщо ти зараз не звернеш з цього шляху,
то поплатишся життям.
Прощавай, дитино.
Ти й не уявляєш, як гівняно сьогодні було на роботі.
У мене гірше.
Це необов'язково має бути змагання,
але в мене було набагато, набагато гірше.
Іди сюди.
Біда, звісно, сама не ходить,
але це не завжди погано.
А от у самотності важко побачити позитив.
Ти й досі страждаєш на своїй чорній хмарі?
Я зробила буквально все.
Вибач.
Одне Нік знав точно...
Думаю, пора про тебе попіклуватися.
Нерозумно було довго лишатись у дружини в немилості.
- Справді? - О так.
Потім я хочу піци. Хочу піци.
Потім я хочу піци.
Що ти робиш?
Нічого.
Хочеш кудись піти?
Її нема.
Можемо лишитися тут.
Чуєш, хтось забув оце в мене.
Воно мене до сказу доводить.
Я Джим.
Вітаю. Роза.
Ти впевнено зайшов, тату.
Сідай.
Не ти.
Єнсі не дуже любив, навіть коли приходили друзі,
а непроханих гостей узагалі не терпів.
Переклад субтитрів: Ольга Сушицька