Tai klišė,
bet kai žinai netrukus susitiksiąs su Kūrėju,
kartais gyvenimas išties praskrieja prieš akis.
Greise.
Greise, pasiruošusi?
Vienas, du, trys!
Tau pasakys, kad mamos gyvybę pasiglemžė butelis.
Tai netiesa.
Ji mirė, nes jos širdis buvo sudaužyta.
Abi turime susitaikyti su tuo, ko netekome.
Kur tu bėgi?
Kaip mane pakeisi, jei nesileidi mokoma?
Jaja, myliu tave, bet nenoriu būti Drakonų karaliene.
Turiu eiti.
Sakai, kad myli mane.
Myliu.
Tik atostogos baigėsi.
Kur eini?
Tikiuosi, paspringsi savo melais.
- Greise. - Tikiuosi, kad mirsi.
Tikiuosi, kad mirsi.
Aš pasiruošusi.
Tada gerai.
„Ebo“ yra jorubų žodis, reiškiantis „auką“.
Ir tu paaukosi.
Vienerius metus vilkėsi baltai.
Saulės spinduliai nepalies tavo odos,
ir nekalbėsi su niekuo, išskyrus mane.
Jausiesi vieniša...
bet tavo galia augs, ir tu virsi karaliene.
Šūdas.
Pokšt, kale.
Būtų taip lengva.
Truputį dramatiška, žinau. Bet toks jau mano stilius.
Tu labai gudri, kad dulkiniesi su Egu,
bet dėl to, kad negalėjom pasiųsti jo tavęs sučiupti,
mano Nikis gavo progą įrodyti, kad vis dar yra ne iš kelmo spirtas.
Kas turi vieną nykštį ir gali pagrobti visą būrį bobų?
Šitas vyrukas.
Mažute, nagi. Gerai suskėliau.
- Važiuok. - Gerai.
Pasismagink su ponia ragana.
Gerai. Ką mes darome?
Čia spoksojimo varžybos? Turbūt laimėjai.
Niekas nevyks taip, kaip jūs norit.
Labai šiurpu. Tavo balsas neįtikėtinas.
Jis aidi, kai grasini.
Tu gal lankei vokalo pamokas ar...
- Atsiprašau. Esu aktorė, taigi... - Ko nori?
Pasinaudojau tavo patarimu ir paklausinėjau apie tave.
Atsiliepimai įvairūs. Jei atvirai, vieni tavęs žiauriai bijo.
Sako: „Jei ją supykdysi, mirsi.“
O kiti galvoja, kad skiedi nesąmones.
Taigi, kas žino?
Liepčiau tau pasiklausinėti, kas nutinka tiems, kurie man stoja skersai kelio,
bet jų jau nebėra.
Ar suprantame viena kitą?
- Suprantame. - Puikumėlis.
Manau, išties galėtum mums padėti.
Jei nori prisidėti, susirask mane.
Tikiuosi, pasinaudosi mano patarimu,
nes turiu ne tiek ir daug draugių.
Tikiu.
Įžūli. Man patinka.
Greisė labiausiai pyko ant savęs.
Suprantat, tikroji jos magija buvo perprasti žmones,
o su Yva ji stipriai prašovė.
Daugiau tai nepasikartos.
Pasala, perku kavą draugui Kalbu apie pasalą
Taip. Bičiuli.
Ką tik sukūriau kietą naują dainą „Pasala“.
- Norėtum išgirsti? - Ne. Kokį velnią mes čia veikiam?
Mendeso žmona sakė, kad jo katinas čia.
„VESTVJU VETERINARIJOS KLINIKA“
Žinai, persų katės dažnai pasigauna bjaurias akių infekcijas.
- Kam rūpi, blemba? - Atleisk, tik persakiau,
ką ji man sakė. Maniau, norėsi žinoti.
Mendesas pabėgo. Tikrai manai, jis viskuo rizikuos dėl sumautos katės?
Jis myli tą padarą labiau už žmoną.
Ir tai jos žodžiai, ne mano. Taigi, atleisk,
nes žinau, kad niršti, kai persakau, ką ji man sakė,
bet jis čia bus. Turiu nuojautą.
Tu su savo sumautomis nuojautomis.
Nesutrukdysi man tikėti savimi.
Ro labiausiai nedavė ramybės tai,
kad šįkart Jancis buvo nusipelnęs atsiprašymo, kurio laukė.
Atsiprašau, kad per mane tave suėmė už nužudymą.
Na štai.
Nors ir kaip man gera tai girdėti, tau reikėjo tą pasakyti.
Aš išsigandau. Tai ne pasiteisinimas.
Aš tiesiog... Susimoviau.
Ne, sekundėlei pasiklydau.
Baik. Aš nepykstu.
Esi geras draugas.
Nori žinoti, kokia mano problema?
- Kuri? - Rimtai?
Mano problema ta, kad bandau elgtis teisingai, bet netinkamu būdu.
Šiaip jau tai tiesa.
Ačiū.
Ar taip pat pripažinsi, kad kartais mano nuojautos pasitvirtina?
Šunsnukis.
Labas, Mendesai.
O šūdas.
Aš to nedaryčiau.
Apieškok jį.
Šūdas!
- Šįkart viskas yra ypatingiau... - Tu, kalės...
...nes šiuo metu nesu policininkas.
Klausykit, gal galim, prašau, greit ten užeiti?
Turiu įsitikinti, kad mano katei viskas gerai.
Žinai, aš jau paskambinau ir paprašiau, kad ją užmigdytų.
- Pala, kas per... - Neskambinau.
- Negražu taip net juokauti, seni. - Tu teisus. Atsiprašau.
Eime.
- Manau, turėčiau vairuoti. - Ne, čia mano mašina.
Mudu turime dinamiką. Nereikėtų jos jaukti.
Aš vairavau, kai važiavom pas veterinarą. Nė neburbtelėjai.
Norėjau pasakyti,
- bet dar nebuvome išsiaiškinę. - Sėsk.
Nagi, Ro, žinai tvarką.
Aš vairuoju ir kalbu kiek lenda,
tu apsimeti, kad negali to pakęsti, bet širdy džiaugiesi.
Brolau, aš vairuosiu. Turiu paskambinti Soniui.
Kaip mūsų bičiulis?
Gerai. Jis ilsisi.
Mano draugas Bredas – chirurgas, jis jį sulopė.
Taigi, nesijaudink, farų jis neiškvies.
Kodėl jis turėtų kviesti farus?
Todėl, kad privalu į juos kreiptis, kai kas nors pasirodo su šautine žaizda.
Aš to nežinojau.
Ro, žinojai, kad gydytojai turėtų iškviesti farus,
- jei yra šautinė žaizda? - Aišku, kad žinau, blemba.
Ro ką tik pamelavo, kad žino.
Jis to nežino, bet vis tiek...
Natalijos mėgstamiausias segtukas
su vienaragiu galiausiai atsirado blogiausiu metu.
Neįsivaizduoji, ką Nevilis man pripasakojo apie Niką Striplingą.
Jis vis kalbėjo. Pasakojo apie jį neužsičiaupdamas.
Dieve, dar tik aštuonios ryto, o diena jau puiki.
Be to, šįryt jaučiausi labai pakylėtas ir kūrybingas,
todėl sukūriau naują dainą.
Janci?
Janci? Alio?
Atsiknisk!
- Ro, tau viskas gerai? - Bėk. Sugauk jį.
Iš kur ištraukei pistoletą?
Ir kaip nemylėti Floridos, žmogau.
Šis ponas man už nugaros tiesiog paskolino saviškį.
Janci, kaip manai, kuo tau viskas baigsis, žmogau?
Man šitas mėšlas sekasi geriau nei tau.
Nuleisk pistoletą. Neprivalome šito aiškintis.
Mesk ginklą.
Ko jau ko, o šito žmogaus Jancis nesitikėjo pamatyti.
Donaldai? Čia tu?
Nuleisk pistoletą.
Ne, aš faras.
Jis blogiukas, Donaldai.
Per tave mane atleido.
Vienintelis darbas, kurį gavau – apsaugininko šioje aikštelėje,
bet manęs net neįleidžia į namelį.
Tiesą sakant, Donaldai, tik vadovus leidžia į sumautą namelį.
Taikykis į jį.
Labai gerai manęs paklausyk, vaiki.
Aš esu faras.
Tas tipas yra mėšlo gabalas. Per jį tave atleido.
Bet širdy tu žinai, kas aš esu, Donaldai.
- Aš jau iškviečiau farus. - Puiku. Šaunuolis.
Donaldai. Nenuleisk nuo jo ginklo.
Markas.
Turėjai atsakyti „Polas“.
- Donaldai? Tau viskas gerai? - Mes jį pričiupom?
Pričiupai jį, dički.
Gerai.
Prie Švento Jono upės esantis Džimas su įkyriu kaimynu
bent kartą buvo bendros nuomonės.
Sebastianas pasakė geriausiai, trys – jau būrys.
Žmogau, nežinau, kur turėčiau eiti.
Sūnau, jei tu nežinai, kur eini, aš juolab nežinau.
Man sėsti į automobilį ir važiuoti ją surasti?
Taip. Žinoma.
Džimas tikėjosi taip išlošiąs ramybės,
bet nujautė, kad ilgai ji netruks.
Gerai. Sugrįžai.
Taip, ji...
Mašinos rakteliai buvo pas ją.
Turbūt ji pernelyg toli nenuplaukė.
Kateryje buvo vos lašelis kuro.
Džimas buvo teisus.
Pardreifavusi į krantą už kelių kilometrų, Bonė vis dar skendo kaltėje.
Ji galvojo, gal pasisiūlyti vietoj užkandžio aligatoriui.
Tokia drama
atrodė lyg iš knygos, jai tai labai patiko.
Antra vertus, ji niekaip negalėjo įsivaizduoti,
kaip būtų pavilkta po rąstu ir palikta ten nuskęsti, o vėliau – suėsta.
Bonė ne vienintelė stovėjo kryžkelėje.
Drakonų karalienė svarstė Yvos pasiūlymą.
Paprastai ji pasitikėdavo savimi ir greitai apsispręsdavo,
bet šįkart viskas buvo kitaip.
Čia aš.
Turiu pasakyti, žinojau, kad grįši.
Taigi, čia čekis 50-iai gabalų.
Jei nori, laikyk jį nedideliu įnašu už sklypą.
Tik pažiūrėk, elgiesi, lyg būtų sunku apsispręsti.
Aš irgi turiu magišką galią.
Permatau žmones, o tu man primeni mane.
Nori gražaus gyvenimo ir padarysi bet ką, kad jį turėtum.
Pasakyk, jei klystu.
Greisė peržengė jau daugybę ribų,
bet lig šiol dar niekad nebuvo pardavusi sielos.
Mergyt, turiu tau pasakyti.
Tavo oda, nejuokauju, gražiausia,
kokią man teko matyti per visą gyvenimą.
Baltaodės merginos visada jaučia poreikį tą pasakyti.
Tokia graži. Tokia kalė.
Pagaliau, komplimentas.
Praeikime pro mano namus. Turiu tau dovanėlę.
Eime, kale.
TROKONIO MEDICINOS CENTRAS MAJAMIS
Kai jį sulopė,
Nevilis visiems papasakojo, ką rezgė supirkėjas,
kurį jis pažinojo Kristoferio vardu.
Po to parodė tą patį rytą Donės jam nufotografuotą
Niką Striplingą...
Andre. Gyvas.
Nunešk visa tai Soniui. Net ir jis negali to sumauti.
Pameni, sakiau, kad esi man skolingas?
- Jaučiu, kad atsiskaitėm. - 100 %.
Buvo visai neskausminga.
- Mane pašovė. - Mane irgi.
Bet man viskas gerai, todėl man neskausminga. Priklauso nuo požiūrio.
Atnešiau tau sūrainį.
Dabar visi išeikit.
Mes jį linksminame, Monte.
Tai jis man parašė žinutę: „Išvaryk juos velniop iš čia.“
- Gerai, myliu tave, Ro. - Viso.
„Ir aš tave myliu, Janci.“ Pasakysiu už jį. Viską supaprastinsiu.
- Iki pasimatymo, bičiuliai. - Ačiū, Endriau.
Pasala Ro buvo pašautas pasaloje
Kur tas mėsainis?
Jaja.
Jaja. Išeik.
Yvos dovana buvo gera.
Tu nesiskundi, bet žinau, kad tau skauda klubą.
Iš kur gavai?
Pardaviau Džeimso žemę.
Čia tik pradžia. Mūsų gyvenimai galėtų stipriai palengvėti.
Nežinojau, kad mūsų gyvenimas buvo sunkus.
Tik noriu pasakyti, kad su šiais pinigais galim nuveikti daug gero.
Visada sakai, kad nemėgsti imti atlygio, kai žmonės išties serga.
Gal dabar nebereikės.
Man tai patinka.
Atsisėsiu.
Šitą įjunk.
Į priekį.
Kas nors nori pasivažinėti?
Eikš.
Jajos išraiška sekundėlei nuplovė Greisės gėdą...
Tau tinka.
Didžiuojuosi tavimi.
...bet tik sekundėlei.
Nors merkė pinigus kaip į balą,
Evanas tvirtai tikėjo vis dar parduosiantis namą.
Jam reikėjo naujų nuotraukų interneto puslapiui,
bet jis negalėjo atsitraukti tiek toli, kad užfiksuotų visą namo didybę.
Labas, kaimyne!
Šūdas.
Biče, kaip sekasi?
Smagu girdėti, kad nesi žudikas.
Beje, aš jau labai ilgai neskriaudžiu jokių gyvūnų,
jei tau kartais buvo smalsu.
Yra didžiulis bjaurus voras. Aš jo net nepaliečiau,
nes jis dydžio sulig sumauta plastikine lėkšte.
Prašau, nemušk manęs, biče.
Žinai, tavo veidas labiausiai prašosi kumščio iš visų, matytų ne golfo lauke.
Aš tavęs nenuskriausiu.
Gerai.
Beje, puikiai žaidžiu golfą.
Žinai, kai atgausiu ženklelį,
susidraugausiu su valstybės tarnautoju
ir kai pranešiu jam apie visus tavo pažeidimus,
tave užgrius tiek įvairiausių patikrinimų,
brangių remontų ir tokios krūvos biurokratinių popierių,
kad tu ne tik nesugebėsi parduoti šitos myžalų spalvos dėžės,
bet gailėsiesi, kad išvis nusipirkai šitą prakeiktą namą.
Evanas jau iš dalies gailėjosi.
Smagu tave matyti.
Jancis nekantravo grįžti į nuovadą.
Bobi, gražiausia šukuosena nuovadoje. Gerai atrodai.
Kreigai, kaip laikosi sūnus?
Jis metė koledžą ir grįžo namo.
Pasirodo, jis – neurotipiškas. Tiesiog nenori su mumis kalbėti.
Susitikimas su Kreigu jį džiugino daug mažiau.
Tai visai kitas reikalas.
Kreigai, tai buvo mandagi frazė. Teisingas atsakymas: „Jam viskas gerai“.
Gerai. Pamatysim.
O, varge. Kreigas vis dar siaubingas.
Ką tu sakai.
Turiu sulaukti, kol jis nueis nuo stalo, kad įsipilčiau kavos.
Čia visa byla, perrišta kaspinėliu.
Čia tikra ataskaita.
Aš net rašybą patikrinau.
Parodysiu ją federalams. Gerai?
Puiku. Ten paminėtas liudytojas, Nevilis,
mielai su kuo nors pasikalbėtų prieš grįždamas namo į Andrą,
nes jis tikrai neatvyko į šalį neteisėtai
ir šiuo metu nežvejoja mano namuose.
Klausyk, žinau, kad kartoju kaip užsikirtusi plokštelė,
bet, kaip manai, ar tai padės man atgauti darbą?
Jei viskas pasitvirtins, kodėl gi ne.
Tą ir norėjau išgirsti, Soni. Ačiū.
Gera naujiena. Kreigas išėjo, jei vis dar nori to kofeino.
- Dabar jau kita kalba. - Gerai.
Nevilis iš tikrųjų jau baigė žvejoti,
bet jam buvo liepta tęsti dar mažiausiai 12 minučių.
Tai buvo smagus būdas atšvęsti.
Turbūt galėjome eiti suvalgyti ledų, bet man tai labiau prie širdies.
Gerai, viską gadini.
Kur eini?
Sonis sakė, kad mane bus lengviau grąžinti į darbą,
jei apskrities komisija matys, kad atlieku maisto inspektoriaus pareigas.
Ir, žinai, nors paprastai mano stilius ne toks,
primečiau, kad tiesiog dar truputį pažaisiu.
Taip, turbūt ir man reiktų į darbą.
Kas dar benutiktų, tai buvo geriausia mano dienos dalis.
Nesistenk būti romantiškas. Tau netinka.
Supratau.
Atsiprašau? Kur mano atsisveikinimo bučkis?
Tavęs nesuprasi.
Ar tai buvo tik eilinis pasidulkinimas?
Ar tu – mano mergina?
Užsičiaupk.
Gal tiesiog smaginkimės ir apie tai nekalbėkim?
Taip. Baik apie tai kalbėti. Tiesiog smaginkimės.
Labai džiaugiuosi, kad galim bendrauti atsipūtę ir šito nesureikšminti.
Parašysiu tau žinutę maždaug po dešimties minučių.
Jei neatrašysi, pagalvosiu, kad susitikinėji su kitu.
Roza net nebuvo įsitikinusi, kad nori santykių,
bet žinojo, kad yra laiminga.
Tuo tarpu Nikas
tenorėjo ištraukti iš klozeto savo svarbiausius santykius.
KEITLINA AŠ TAVE MYLIU. TAU VISKAS GERAI?
Nagi, brangioji.
Tik pažiūrėk į šitą mėšlą.
Atsimink, ką Biblija sako apie atleidimą, mieloji.
- Ačiū, mažuti. - Nėra už ką.
KEITLINA ČIULPK TŪKSTANTĮ PIMPALŲ.
Žinai, apie ką negaliu nustoti galvojusi?
Apie tos Drakonų karalienės odą.
Ji padės sutramdyti vietinius,
bet mes vis dar turim daugybę darbo.
Mums tikrai reikia sugalvoti, ką daryti su tuo Janciu.
Jis žiauriai primena porno žvaigždę.
Niekaip neužbaigia.
Mažuti, ką tik labai vykusiai pajuokavau.
Kur tu, po galais?
Atleisk.
Nagi, Tili. Eime. Užknisa.
Keitlinai vis tolstant ir tolstant,
Nikas džiaugėsi,
kad, bent jau šiandien, ir jo žmona nenorėjo su juo kalbėti.
Sveikutė. Man nuobodu.
Pabėk iš darbo, eime į paplūdimį.
Baigiau lankstyti palaidinukes...
Nubėk į miestą, Drėja. Paimk mums du butelius limonado.
Ta mergaitė šlykščiai su manim elgėsi.
Mačiau tave vakar su ta ponia supirkėja.
Atsipalaiduok, drauge. Pardaviau jai žemės sklypą.
Drėja pasakė, kad pavogei tą žemę iš jos šeimos.
Aš pasakiau, kad jai pasimaišė.
Pasakyk man, kad nemeluoju.
Nieko neprivalau tau sakyti, blemba.
Pili ant manęs mėšlą.
Ne. Nemėgink visko apversti.
Galiu tau priekaištauti dėl to, kad mes ilgai viena kitą pažįstame.
Kai atlikai iniciacijos ritualą ar ką ten,
aš vienintelė likau šalia.
Pamiršau tau už tai padėkoti?
Liaukis, Greise...
Nebesivargink vadinti mane Greise.
Aš – Drakonų karalienė.
„STOUNIO KRABŲ UŽEIGA“
Eik iš čia.
Negaliu patikėti, kad vėl bandai mane uždaryti, blemba.
Jei kalbėčiau atvirai, esu pritrenktas, kad tu pritrenktas.
Mes nuėjom į tą virtuvę.
Tos žiurkės jau net neišsilaksto.
Gal man vaidenasi,
bet aš – aukštas vyras,
o viena iš jų atsistojo ant galinių kojų ir, dievaži, pažvelgė man tiesiai į akis.
Taip, esu ją matęs. Ji bjauri. Ji net nėra jų vadė.
Faktas, kad kalbame apie žiurkių civilizaciją,
suklestėjusią tavo virtuvėje, yra gan įtikinamas ženklas,
kad tau tikriausiai nevertėtų dirbti restoranų versle.
Iš tiesų, stiprus argumentas.
Tiesiog išvaryk visus iš čia, prašau.
- Labas, Janci. - Pestovai.
Kaip sekasi, žmogau?
Savo žuvienėje radau šį kamštelį.
Tau dar pasisekė.
Nesijaudink. Aš jį uždarysiu.
Ne. Negali.
Madlina rengia Finio paminėjimą.
Pupyčių magneto?
Taip.
Neuždaryk.
Prašau.
Jancis negalėjo suprasti,
kodėl Pestovui rūpi Madlinos paminėjimas.
Negali būti.
Labai ačiū, kad atėjai.
Šiaip jau aš čia tik dėl... Gerai.
Nėra už ką. Užjaučiu dėl netekties.
Ačiū.
Kai kurios mįslės išsisprendžia pačios.
- Myliu tave. - Turbūt visi gedime skirtingai.
Padaryk mums paslaugą. Neuždaryk jo.
Šįvakar iškuopsiu visus kampelius. Vėliausiai – rytoj ryte.
Gali manimi pasikliauti.
Ne, negaliu.
Nemanau, kad kas nors galėtų ar turėtų tavimi pasikliauti.
Bet, gerai,
turbūt tai žaidimo dalis,
neuždaryti tų, kurie leidžia Soniui valgyti už dyką.
Taigi, eik ir atšvęsk
gyvenimą paskutinio vyro, su kuriuo dulkinosi tavo mergina.
- Spasiba. - Taip.
- Lieku skolingas. - Gerai.
- Janci, duokš. Ačiū. - Taip?
Mandagiai atsisakysiu paliesti tavo ranką.
Gerai.
Ir vis dar... Atsisakysiu. Griežtai.
Gerai.
PUPYČIŲ MAGNETAS
MEDICINOS SKYRIUS – A
Jei Jancis galėjo nuvargusią subinę nutempti į darbą,
Roza žinojo, kad ir ji galės.
Kokia istorija?
Šešiametis.
Tėvai surengė barbekiu, taip prisigėrė, kad pamiršo, jog vaikas baseine.
Be to, giliai širdyje ji žinojo, kad atostogos nuo gyvenimo turi baigtis.
Gerai, dime lo. Kas tau darosi?
Aš tik ne... Nemanau, kad galiu toliau dirbti savo darbą.
Tada išeik.
Tu nori pasakyti Mami, kad aš išeinu?
Ne, blemba.
Mami išgyvens.
Reikėjo elgtis taip, kaip aš.
Visą gyvenimą nuolat susimauti, kad nieko iš tavęs nesitikėtų.
Tai gan gudru.
Tikrai gudru, ar ne?
Viskas gerai. Dabar aš galiu būti auksiniu vaiku.
Atsiprašau?
Manai, gali tiesiog ateiti ir mane nukarūnuoti?
Mane rodo per teliką, kale.
Žinai, tėtis jau papasakojo visiems, ką tik sutiko.
Net nepažįstamiems.
Nežinau.
Nežinau, ką daryti.
Tiesiog rūpinkis savimi.
Gerai?
Aš su tavimi.
Ačiū.
Nėra už ką.
Myliu tave.
Gerai, paklausyk, keičiam temą.
Man reikia naujo pseudonimo. „Mel ir orai“ – niekam tikęs.
Taip, reikia ko nors originalaus.
Taip, vežančio. Bet klasiško.
O kaip tau „Majamio Mel“?
Tai ką, dabar aš – striptizo šokėja?
Jancis nesistebėjo,
kad po dviejų valandų jautėsi lyg pradirbęs pusantros savaitės.
Tikėjosi, kad gėrimas padės.
- Nori vyno? - Taip.
Žinai, Bone, dauguma mano pažįstamų seksualinių nusikaltėlių pirma paskambina.
Tik ne tie, kurie turi proto.
- Taigi, palindau po dušu... - Žinoma, kad palindai.
Ir pamačiau šampūną be sulfatų, todėl spėju, kad Rozos plaukai garbanoti.
Ne. Tiesą sakant, aš tiesiog nusipirkau tą šampūną,
nes jį pauosčiau, man kartais patinka kvepėti.
Kodėl tu čia?
Vakar bandžiau pasisiūlyti vietoj užkandžio aligatoriams.
Gerai, neatsakei į mano klausimą. Tik šiaip kalbi.
Endriau... pavargau bėgti.
Tiesiog atsiduriu toje pačioje vietoje su neįspūdingu, pasipūtusiu vyru,
kuriam atiduodu viską, kad kurį laiką pasijusčiau saugi.
Jei kalbi apie mane, nesutinku.
Turiu galvoje, neįspūdingas – žinoma, bet tikrai nelaikau savęs svarbiu.
Žinai, kad kalbu ne apie tave.
Tu niekad nieko iš manęs nenorėjai.
Noriu, kad būtum laiminga.
Susimoviau su Kodžiu.
Žinai, vienintelis dalykas, kurį atsimenu, yra tas, kad su juo jaučiausi ypatinga.
Kodėl visada turiu jaustis ypatinga?
Gerai, tuoj išgirsi keblumų kalbą.
Taigi, kai buvau mažas, tėtis man sakydavo:
„Jei susimauni, lengviausias kelias – pameluoti,
pabėgti, padaryti bet ką, kad išsisuktum.
Bet tai niekad nesuveikia,
nes niekada nepabėgsi pats nuo savęs.“
Bone, vienintelis realus būdas visa tai užbaigti –
prisiimti atsakomybę už tai, ką padarei.
Nekenčiu tos kalbos.
Aš irgi nekenčiau, bet ji pasiteisina.
Tavo plaukai išties gerai kvepia.
Ačiū. Darau tai dėl savęs.
Viso, Endriau.
Turbūt labiau susijaudinčiau,
bet tu atsisveikini su manimi jau penktą kartą.
Iki greito pasimatymo.
Tiek tarusi ji kuriam laikui dingo.
Ne. Ji sakė, kad jos tėvas buvo pažadėjęs žemę jai,
jis niekad nebūtų pasirašęs akto.
Mano anūkė šitaip neapsielgtų.
Jei pasikalbėtumėte su ta mergaite Drėja, ji pasakytų...
Eiža, gana.
Nėra bjauresnio jausmo už abejonę mylimu žmogumi.
DŽ. VENDELIS
Ji norom nenorom prisiminė, kokia Greisė buvo anksčiau.
Pasistenk pamiegoti, gerai?
Arbata tau padės.
Pakviesk, jei ko nors prireiks.
Ji norėjo meilės eliksyro?
Iš kur žinai?
Dauguma jaunuolių nebetiki,
bet jei jau ateina, visada dėl meilės eliksyro.
Nepardaviau jai eliksyro.
Jai tik reikėjo su kuo nors pasikalbėti.
Turi nuostabią širdį.
Jei ir turiu, ją man padovanojai tu.
Bonė dar nebuvo iki galo pasiruošusi prisiimti atsakomybę,
todėl nuėjo į sandėlį pabūti su savo knygomis.
Sąžinę perkratė atsitiktinai.
ANGLŲ K. PAŽENGUSIEMS
Ji nežinojo, kad agentė Rasel įrengė kameras jos įprastai lankomose vietose,
bet galiausiai pastebėjo kamerą.
Žinojo, kad atėjo metas atsakyti už nuodėmes.
Tą kalbą savo galvoje buvo pasakiusi tūkstančius kartų.
Gerai, aš čia.
Labai aiškiai supratau.
Tai buvo jos geriausias pasirodymas.
Ji būtų pasijutusi sugniuždyta, jei būtų žinojusi, kad niekas jos negirdi.
Gerai.
Labas, Janci. Čia Sonis, siunčiu tau adresą.
Nešk čia savo subinę, bet tik jei mėgsti geras naujienas.
KI VESTO ŠERIFAS
Kokia graži vieta.
Žinai, kai pasakei, kad susitiksim su federalais pusiaukelėje,
nežinojau, kad viskas bus taip iškilminga ir formalu.
Tiesiog žinokit, mano galvoje tu esi iškilmingas, o tu – formalus.
FTB peržiūrėjo tavo atvejį.
Džiaugiuosi, kad man teko ši garbė. Tavo pistoletas ir tavo ženklelis.
- Sveikinu. - Ačiū, Soni.
Gal kuris iš jūsų, vyrukai, norit prisidėti prie sveikinimų?
- Ne. - Įsižeidžiau.
Iškilmingasis, buvai mano mėgstamiausias.
Taigi, ką darome? Kas toliau?
Laukiame.
Ko laukiame?
Gerai. Taigi, jūs turbūt svarbi.
Šitie vyrukai iškart užsispaudė. Matėt, kaip jie užsispaudė?
Matėt, kaip jų užpakaliai susispaudė, kai išlipot iš mašinos?
Man reiktų eiti.
Tik pažiūrėkit, dar vienas užsispaudė.
- Iki pasimatymo, Soni. - Taip.
- Detektyve Janci. Aš – direktorė Rods. - Malonu.
Mes, kaip ir jūs, manome, kad Nikas Striplingas nužudė Čarlzą Finį
- ir Izraelį Opylą. - Taip, puiki pradžia.
Taip ir tęskime.
Tiriame draudimo apgavystę,
todėl norėtume užtikrinti, kad galėsime atgauti užgrobtą turtą.
Norite gauti pinigus. Supratau.
Viską apsunkina tai, kad mūsų agentūra
anksčiau laiko paskelbė jį mirusiu.
Bloga žinia, vyručiai, ji tikrai kalba apie jus.
Deja, detektyve, neprašysime iškart perduoti mums Striplingų.
Jūs rimtai?
Vos tik sužinos, kad jūs juos tiriate, jie iškart pradings.
Tai turi būti padaryta dabar.
Aš su jumis nesiginčiju. Tik pranešu, ką darome.
To, ką darote, neužtenka.
Tie žmonės skriaudžia kitus.
Gyvenkite kaip gyvenote Floridos salose, detektyve Janci.
O jei nesutiksiu?
Tada būsite tiesiog ponas Jancis.
Šūdų šūdas.
Tikrovė smogė Janciui kaip tona plytų.
Kitiems žmonėms užtenka kelių minučių susitaikyti su tikrove.
Turiu knygų apie keliones, vandens ir užkandžių.
Iki Oklahomos maždaug 25 valandos, todėl muziką turėtume parinkti paeiliui.
Mes nevažiuojam į merginų kelionę. Tu esi suimta.
Gal tu užsičiaupk,
ir aš surakinsiu tau rankas priekyje, o ne už nugaros kelionės metu.
Kodėl norėjai šiandien aplankyti mamą?
Galvojai apie ją?
Visada galvoju.
Nepykstu ant tavęs, Greise.
Gerai.
Nes žmonės paprastai taip sako, kai pyksta.
Žinau, kad pavogei tą sklypą.
Tavo kelias buvo nelengvas.
Tu tiek daug praradai.
Nenoriu klausytis apie tai, ką praradau.
Žinau viską, ką praradau.
Leisk padėti tau sutvarkyti šį reikalą.
Pasikalbėsiu su šeima. Grąžinsime žemę.
Negalime.
Per vėlu.
Niekad nebūna per vėlu.
Jaja, patikėk manimi, viskas bus gerai.
Įsikišai į savo pačios prakeiksmą.
- Bus labai sunku viską sutvarkyti! - Jaja! Gana! Baik!
Manai, iš tikrųjų tikiu visu šiuo mėšlu?
Liaukis.
Piešiniais smėlyje, vištų galabijimu, žmonių prakeikimu?
Sumautais prakeikimais? Rimtai?
Negalim priversti ko nors nutikti vien dėl to, kad panorėsim.
Mes tik imame kvailių pinigus, kad turėtume už ką pirkti maisto.
Tik tiek ir tedarome.
Tai pasirodymas.
Iš tiesų taip negalvoji.
Galvoju.
Ir žinai, ką? Manau, giliai širdyje tu galvoji taip pat.
Klysti.
Aš neklystu.
Gal įtikini save, kad nieko blogo,
jei žmonėms nuo to geriau, jei tai suteikia jiems vilties.
Ar ne?
Bet ką tai suteikia man?
Kodėl turiu paaukoti visą gyvenimą
kažkokiai istorijai, kurią žmonės pasakoja vakarais prie laužo?
Aš pavargau.
Kur mano viltis?
- Arba meilė? - Aš tave myliu.
Myli mane, jei darau tai, ką nori. O kaip mano norai?
Nešdinuosi iš šitos sumautos salos.
Tada mane mylėsi?
Visada tave mylėsiu.
Visada.
Bet aš tave nuvyliau.
Man gaila, kad tu netiki,
bet tavo magija – tikra, paminėsi mano žodžius,
jei tuoj pat neišsuksi iš to kelio,
sumokėsi savo gyvybe.
Sudie, mano vaike.
Neįsivaizduoji, kaip šlykštu šiandien buvo darbe.
Maniškiame – dar blogiau.
Nemanau, kad reikia varžytis,
bet mano darbe buvo daug blogiau.
Ateik.
Bėda, dievaži, viena nevaikšto,
bet tai ne visada yra blogai.
Tačiau kai esi vienišas, čia sunku įžvelgti šviesiąją pusę.
Vis dar susiraukęs kaip subinę braukęs?
Aš jau viską padariau.
Atsiprašau.
Nikas tvirtai žinojo viena...
Manau, atėjo metas tavimi pasirūpinti.
Su jo žmona ilgai pyktis nebuvo išmintinga.
- Rimtai? - Taip.
Po to noriu picos. Noriu picos.
Po to noriu picos.
Ką darai?
Nieko.
Nori išeiti?
Ji išėjo.
Galime likti čia.
Kažkas jį paliko pas mane.
Mane tai varo iš proto.
Aš – Džimas.
Labas. Roza.
Įspūdingas įėjimas, tėti.
Prisėsk.
Ne tu.
Jancis ne itin mėgo priiminėti namie draugus,
todėl nieko nebuvo blogiau už nekviestus svečius.
Išvertė Sandra Siaurodinė