Клишето е, че когато се изправиш лице в лице със смъртта,
понякога виждаш живота си като на лента.
Грейси, готова ли си?
Едно, две, три!
Ще ти кажат, че алкохолът е убил майка ти.
Това не е вярно. Тя умря от разбито сърце.
И двете трябва да приемем загубата си.
Закъде си се разбързала?
Как ще ме наследиш, ако не те обуча?
Бабо, обичам те, но не искам да съм Кралицата на драконите.
Бързам.
- Казваш, че ме обичаш. - Наистина те обичам.
Но ваканцията приключи.
- Къде отиваш? - Дано се задавиш с лъжите си.
- Грейси. - Дано умреш.
Дано умреш.
Готова съм.
Добре.
На йоруба "ибо" означава "жертвоприношение".
И ти ще пожертваш нещо.
Цяла година ще носиш бяло.
Слънцето няма да погали кожата ти
и няма да говориш с никого освен с мен.
Ще бъдеш самотна.
Но силата ти ще расте и ще станеш кралица.
Мамка му.
Бум, кучко.
Толкова е лесно.
Знам, че е драматично, но такъв е стилът ми.
Да чукаш Ег, е умен ход.
Понеже отказа да те отвлече,
дадох шанс на Ники да докаже, че още е голям мъжага.
Кой има една ръка, но пак може да отвлича жени?
Ето кой.
Скъпа, беше смешно.
- Върви. - Забавлявай се с вещицата.
Какво е това сега?
На "Вълчи поглед" ли играем? Ти печелиш.
Няма да стане твоето.
Много злокобно. Гласът ти е невероятен - някак ехти, когато заплашваш.
Някакъв курс ли си изкарала?
- Актриса съм. - Какво искаш?
Вслушах се в съвета ти и разпитах за теб.
Противоречиви отзиви - някои хора се боят от теб,
казват, че ако ме прокълнеш, ще умра, но други те смятат за шарлатанка.
Каква ли е истината?
Бих те пратила да разпиташ за мен, но вече нямам живи врагове.
Разбрахме ли се?
- Да. - Чудесно.
Мисля, че може да си ни от полза. Ако искаш да участваш, потърси ме.
Надявам се да се обадиш, защото нямам много приятелки.
- Не се учудвам. - Смела си, това ми харесва!
Грейси се ядоса на себе си.
Истинската й дарба бе да прозира същността на хората,
но с Ив беше сбъркала жестоко.
Нямаше да се повтори.
На наблюдение сме. Нося кафе на приятел. Дебнем!
Да, мой човек.
Измислих нов хит, казва се "Наблюдение".
- Искаш ли да го чуеш? - Не. Защо сме тук?
Жената на Мендес каза, че котката му е тук.
Персийските котки често страдат от очни възпаления.
- На кого му пука? - Извинявай, предавам ти нейните думи.
Мендес е беглец. Дали ще рискува всичко заради котка?
Обича я повече от жена си.
И това са нейни думи, не мои.
Знам, че се ядосваш, че я цитирам.
- Имам предчувствие, че той ще дойде. - Ти и твоите предчувствия.
Няма да спра да си вярвам.
Ро се тормозеше, защото този път Янси наистина заслужаваше извинение.
Извинявай, че те арестуваха заради мен.
Изрече го! Радвам се да го чуя, а ти имаше нужда да го кажеш.
Уплаших се, не че това ме оправдава.
Аз... Издъних се.
За момент загубих разсъдъка си.
Престани, простено ти е.
Приятели сме. Знаеш ли какъв ми е проблемът?
- Кой от всичките? - Недей.
Опитвам се да постъпя правилно, но избирам грешен подход.
- Това е вярно. - Благодаря ти.
Ще признаеш ли и че някои от предчувствията ми са верни?
Кучи син.
Здрасти, Мендес.
- Мамка му. - Не те съветвам.
Претърси го.
Мамка му!
Чувството е неповторимо. В момента дори не съм полицай.
Може ли да влезем за малко?
- Да видя как е котката ми. - Обадих им се да я приспят.
- Какво? - Не съм.
- С това шега не бива. - Да, съжалявам.
Хайде.
- Нека карам аз. - Не, колата е моя.
Не разваляй традицията ни.
Докато карах насам, не каза нищо.
- Обсъждахме други проблеми. - Влизай.
Хайде, знаеш как работим.
Аз карам и говоря, ти се правиш на ядосан, но ти харесва.
Аз ще карам. Ще се обадя на Сони.
- Как е нашият приятел? - Добре е, почива си.
Приятелят ми Брад е хирург и го заши. Няма да се обади в полицията.
- Защо да се обажда? - Длъжен е при огнестрелна рана.
Не знаех. Ро, знаеш ли, че лекарите трябва да докладват в полицията
- огнестрелните рани? - Естествено.
Ро излъга, че знае. Изобщо не знае, но се прави на...
Шнолата с еднорог на Наталия се появи в най-неподходящия момент.
Няма да повярваш какво ми каза Невил за Ник Стриплинг.
Само за него говореше.
Боже, едва 8 ч. е, а денят вече е страхотен.
Преди малко дори се вдъхнових и измислих песен.
Янси?
Янси? Ало?
Майната ти!
- Добре ли си? - Върви! Хвани го.
- Откъде взе пистолет? - Обичам Флорида.
Господинът зад мен ми услужи със своя.
Янси, какво очакваш да стане?
- По-добро ченге съм от теб. - Не стреляй, не е нужно да проверяваме.
Хвърли го.
Беше последният човек, когото Янси очакваше да види.
Доналд, ти ли си?
- Хвърли пистолета. - Аз съм ченге.
- Лош човек е. - Заради теб ме уволниха.
Взеха ме за охрана на паркинга, но не ми дават да ползвам офиса.
По принцип офисите са само за ръководството.
Дръж го на мушка.
Слушай внимателно, хлапе. Аз съм полицай.
Онзи тип е отрепка. Заради него си уволнен.
Дълбоко в себе си знаеш кой съм.
- Обадих се в полицията. - Браво на теб.
Дръж го на мушка.
Марко.
Трябваше да кажеш "Поло".
- Доналд, добре ли си? - Хванахме ли го?
- Закова го. - Добре.
На хижата край реката Джим и досадният му съсед
успяха да се разберат по един въпрос.
Себастиян беше прав - нямаше място за трети.
Не знам къде да отида.
Синко, ако ти не знаеш къде отиваш, аз не мога да ти помогна.
- Да тръгна ли да я търся с колата? - Да.
Джим се надяваше на спокойствие.
Но знаеше, че няма да е задълго.
- Чудно, върна се. - Да.
- Ключовете за колата са у нея. - Едва ли е стигнала далеч.
Лодката нямаше много бензин.
Джим се оказа прав.
На няколко километра от брега Бони още изпитваше вина.
Замисли се да стане храна за алигатора.
Усещаше драматизъм като в някой роман и това й харесваше.
Но не можа да приеме мисълта
да бъде завлечена под дънер и да бъде изядена по-късно.
Не само Бони беше на кръстопът.
Кралицата обмисляше предложението на Ив.
Обикновено бързо вземаше решения, но този път беше различно.
Аз съм.
Знаех си, че ще се обадиш.
Нося ти чек за 50 бона.
Приеми го като депозит за имота.
Държиш се, сякаш трудно си взела това решение.
И аз имам магическа сила. Преценявам хората добре, а ти си като мен.
Искаш хубав живот и си готова на всичко, за да го получиш.
Кажи, че греша.
Грейси беше нарушила доста правила, но не беше продавала душата си.
Миличка, не съм виждала по-красива кожа от твоята.
Всички бели момичета ми го казват.
Красива си, но си кучка.
- Най-после да чуя комплимент. - Ела у дома, имам подарък за теб.
Хайде, кучко.
След като го закърпиха, Невил разказа на всички
за далаверите на предприемача Кристофър.
После им показа снимка, която Доуни бе направила същата сутрин.
На нея беше Ник Стриплинг.
Той е на о-в Андрос и е жив.
Дай случая на Сони. Нататък дори той няма да го оплеска.
Дължеше ми услуга.
- Вече сме квит. - На 100%. И всичко мина безболезнено.
- Простреляха ме. - И мен.
Но мен - не, безболезнено за мен.
- Донесох ти чийзбургер. Всички вън. - Разведряваме го.
Той ми писа: "Разкарай ги от тук".
- Обичам те, Ро. - Чао.
"И аз те обичам, Янси." Улеснявам го.
- Чао. - Благодаря, Андрю.
Наблюдение, улучиха Ро по време на наблюдение.
Къде е бургерът?
Бабо!
Бабо, излез.
Подаръкът на Ив си го биваше.
Не се оплакваш, но знам, че кракът те боли.
- Откъде я взе? - Продадох земята на Джеймс.
Това е само началото. Ще живеем по-добре.
Не знаех, че живеем зле.
Исках да кажа, че с тези пари ще свършим много работа.
Нали ти е жал да таксуваме болните?
Може да не се налага.
Харесва ми.
Ще седна.
От тук се включва. И напред.
Напред.
Някой иска ли да се повози? Хайде, ела.
Усмивката на баба й накара Грейси да забрави вината си.
- Отива ти. - Гордея се с теб.
Но само за миг.
Въпреки че губеше много пари, Еван бе убеден, че ще продаде къщата.
Искаше да качи нови снимки в сайта си,
но не можеше да се отдалечи достатъчно, за да хване целия й блясък.
- Здрасти, съседе! - Мамка му.
Здрасти, пич, как е? Разбрах, че не си убиец. Радвам се!
Отдавна не съм наранявал животни, в случай че се чудиш.
В къщата има паяк с размер на фризби. Не съм го докосвал.
Моля те, не ме удряй.
Не съм се изкушавал толкова извън игрище за голф.
- Няма да те ударя. - Добре.
- Много ме бива със стика. - Когато си върна значката,
ще се сприятеля с държавен служител и ще му посоча всичките ти нарушения.
Ще ти направят толкова проверки
и ще ти наложат толкова глоби и запори,
че не само няма да можеш да продадеш тази жълта кочина,
но и ще се проклинаш, че изобщо си я купил.
Еван почти се проклинаше.
Беше ми приятно.
Янси тръгна с вълнение към управлението.
Боби, още си с най-хубавата прическа в службата!
- Крейг, как е синът ти? - Напусна колежа и се върна у дома.
Оказа се, че просто не му се говорело с нас.
- Не се зарадва да види Крейг. - Това е друг проблем.
Попитах от куртоазия, трябваше да кажеш, че е добре.
Ще видим.
- Крейг си е същият досадник. - И то голям.
- Чакам да излезе, за да си взема кафе. - Това е целият случай на тепсия.
- Истински доклад! - Пуснах му и проверка за правопис.
Ще го пратя на федералните.
Това е чудесно и свидетелят Невил
с радост ще даде показания, преди да се върне на Андрос,
защото не е дошъл в страната нелегално
и в момента не лови риба пред дома ми.
Знам, че ти досаждам, но ще ме върнеш ли на работа?
Ако всичко се потвърди, не виждам пречка.
Това исках да чуя, Сони. Благодаря ти.
Крейг излезе, ако още искаш кофеиновата напитка.
Това имах предвид.
Невил беше приключил с риболова,
но го бяха помолили да остане навън още поне 12 минути.
Това беше забавен начин да празнуваме.
Можехме да идем за сладолед, но предпочитам секса.
Съсипваш момента.
Къде отиваш?
Сони каза, че ще ме върнат на служба,
ако от Комисията видят, че си върша работата на инспектор.
Не е много в мой стил,
но реших да играя по техните правила още малко.
Да, и аз ще отида на работа.
Каквото и да се случи през деня, не може да бие това преживяване.
- Не умееш да се правиш на романтик. - Ясно.
Извинявай, а целувка за довиждане?
Изпращаш объркващи послания.
Връзката ни необвързваща ли е?
- Или си ми гадже? - Я стига.
- Да се забавляваме, без да го обсъждаме. - Да, замълчи.
Радвам се, че го приемаме лековато и не усложняваме ситуацията.
Ще ти пиша след малко. Ако не отговориш, ще реша, че си с друг.
Роса не беше сигурна дали иска връзка, но беше щастлива.
Ник, от друга страна, искаше да оправи най-важните за него отношения.
ОБИЧАМ ТЕ.
Хайде, скъпа.
Каква наглост.
Спомни си какво пише в Библията за опрощението.
- Благодаря ти, скъпи. - За нищо.
ДА ГО ДУХАШ МНОГОКРАТНО.
Знаеш ли за какво си мисля?
За кожата на Кралицата на драконите.
Тя ще ни помогне с местните,
но имаме още много работа.
Трябва да решим какво ще правим с Янси. Като порнозвезда е.
Неуморен е.
Скъпи, беше сполучлива шега.
- Къде си се отнесъл? - Извинявай.
Хайде, Тили, да вървим. Колко си скучен!
Кейтлин все повече го отбягваше, но Ник беше благодарен,
че поне днес и жена му не искаше да говори с него.
Здрасти, скучно ми е. Избягай от работа и да идем на плажа.
Сгънах потниците.
Изтичай до града и ни донеси по една лимонада.
Това момиче се държа грубо с мен.
Вчера те видях с жената на предприемача.
Спокойно, продадох й земя.
Дреа ми каза, че си я откраднала от семейството й.
Обявих я за луда. Кажи ми, че с право.
Не съм длъжна.
- Оплюваш ме. - Не изопачавай истината.
Позволявам си да ти държа сметка, защото се познаваме отдавна.
Докато минаваше през ритуала, само аз останах до теб.
- Забравих ли да ти благодаря? - Моля те, Грейси.
Повече не ме наричай Грейси.
Аз съм Кралицата на драконите.
ПРИ СТОУНИ
Махай се. Не мога да повярвам, че отново се опитваш да ме затвориш.
Шокиран съм, че си шокиран. Бяхме заедно в кухнята.
Плъховете не се боят от нас.
Може да е зрителна измама, но аз съм висок човек,
а единият се изправи на задните си крака и погледите ни се срещнаха.
Да, знам го, голям злобар е, а дори не е водачът им.
Говорим за цивилизация на плъхове,
която се развива в кухнята ти.
Това означава, че не си за ресторантьорския бизнес.
- Има логика. - Кажи на всички да напуснат.
- Янси. - Пестов.
Как я караш? Намерих капачка от бутилка в яхнията.
- Можеше да е по-лошо. - Затварям ресторанта.
- Недей, Маделин прави помен на Фини. - На Магнита за жени ли?
- Да. - Да, не го затваряй.
Янси не разбираше защо на Пестов му пукаше за помена на Маделин.
Стига бе! Благодаря ти, че дойде.
Дойдох заради... Добре.
- Моите съболезнования. - Благодаря ти.
Някои загадки се решават сами.
- Обичам те. - Всеки скърби посвоему.
Моля те, не затваряй ресторанта.
Довечера ще почистя до блясък. Най-късно утре сутрин.
- Разчитай на мен. - Не мога.
Никой не може и не трябва да разчита на теб.
Но явно не бива да закачам заведения, където Сони яде безплатно.
Върви да скърбиш за последния мъж, който е чукал приятелката ти.
- Благодаря, длъжник съм ти. - Добре.
- Дай да ти стисна ръката. Благодаря. - Учтиво ще откажа.
- И това отказвам, категорично. - Добре.
Щом Янси можеше да се замъкне на работа, можеше и Роса.
- Какъв е случаят? - Шестгодишно дете.
Родителите му се напили и го забравили в басейна.
Дълбоко в себе си тя съзнаваше, че не може вечно да бяга от живота си.
Казвай, какво става с теб?
Не мога да си върша работата.
- Тогава напусни. - Ще кажеш ли на мама вместо мен?
За нищо на света. Мама ще те разбере.
Трябваше да правиш като мен - да се дъниш във всичко, за да не очакват много от теб.
- Хитро. - Да, нали?
Сега може аз да стана любимото дете.
Моля? Мислиш ли, че е толкова лесно да ме детронираш?
Дават ме по телевизията, кучко.
Татко се хвали на всеки срещнат. Дори на непознати.
Не знам.
- Не знам какво да правя. - Погрижи се за себе си.
Нали? И разчитай на мен.
- Благодаря ти. - За нищо.
Обичам те.
Да сменим темата.
Трябва да си измисля псевдоним. "Мел от "Времето" не струва.
- Нужно ти е нещо оригинално. - Нещо модерно, но и елегантно.
- Какво ще кажеш за "Маями Мел"? - Да не съм стриптийзьорка?
Янси не се изненада, че беше изтощен след само два часа работа.
Реши да пийне нещо.
- Искаш ли вино? - Да.
Повечето изнасилвачи, които познавам, се обаждат, преди да дойдат.
Не и умните.
- Изкъпах се. - Не се съмнявам.
В банята има безсулфатен шампоан, значи Роса е с къдрава коса.
Не, купих го случайно. Ароматът ми хареса и понякога искам да ухая хубаво.
Защо си дошла?
Вчера щях да се хвърля на алигаторите.
Не ми отговаряш, казваш каквото ти хрумне.
Андрю, уморих се да бягам.
Винаги се оказвам с непривлекателен самовлюбен мъж,
на когото се посвещавам срещу малко спокойствие.
Ако имаш предвид мен, не съм съгласен.
Може да не съм привлекателен, но чак самовлюбен не съм.
Нямах предвид теб.
Ти никога не си искал нищо от мен.
Искам да си щастлива.
Издъних се с Коуди.
Помня единствено, че ме караше да се чувствам специална.
Защо все искам да съм специална?
Ще ти изнеса речта за трудностите.
Когато бях малък, татко ми казваше:
"Ако се издъниш, най-лесно е да излъжеш,
да избягаш, да се измъкнеш по някакъв начин.
Но това няма да ти помогне. Чувството за вина ще те преследва вечно".
Единственото решение е да поемеш отговорност за действията си.
Речта не ми хареса.
На мен също, но помага.
- Косата ти наистина ухае хубаво. - Благодаря ти, правя го за себе си.
Сбогом, Андрю.
Бих се разчувствал повече,
но се сбогуваме за пети път.
До скоро.
И изведнъж тя изчезна за момента.
Не, тя твърди, че баща й е обещал да завещае земята на нея
и не е подписал дарението.
Моята внучка не би постъпила така.
- Поговори с Дреа, тя ще ти каже. - Ейша, чух достатъчно.
Няма по-лошо чувство от съмнението в любим човек.
ДЖ. УЕНДЪЛ
Спомни си каква беше Грейси преди.
Опитай се да поспиш. Чаят ще те успокои.
Обади ми се.
- Любовен еликсир ли искаше? - Как разбра?
Младите вече не вярват в магии,
но решат ли да дойдат, винаги е за любовен еликсир.
Не й продадох еликсир.
Искаше да поговори с някого.
- Имаш добро сърце. - Ако е така, дължа го на теб.
Бони не беше съвсем готова да понесе последствията,
затова отиде в склада при книгите си.
Прозрението я озари случайно.
Тя не знаеше, че агент Ръсел наблюдава обичайните й явки,
но накрая забеляза камерата.
Беше време да поеме вината си.
Мислено беше изнасяла тази реч хиляди пъти.
Добре, тук съм.
Стигнах до проникновение.
Беше най-доброто й изпълнение.
Щеше да е съкрушена - никой не я чуваше.
Добре.
Янси, Сони е. Изпращам ти адрес. Ако искаш да чуеш добра новина, иди там.
Прекрасно място.
Каза, че ще се срещнем с федералните, но не очаквах тази пищност и великолепие.
В мислите ми ти си Пищност, а ти - Великолепие.
ФБР разгледа случая ти. За мен е чест да ти върна пистолета и значката.
- Честито - Благодаря.
Няма ли да се включите в поздравленията?
- Не. - Обиждате ме.
Пищност, ти ми беше любимец. Какво следва? Какво ще правим?
- Ще чакаме. - Какво ще чакаме?
Вие сигурно сте важна клечка. Момчетата се напрегнаха. Забелязахте ли?
Стегнаха дупета, щом слязохте от колата.
- Ще си вървя. - И той се напрегна.
- До скоро, Сони. - Да.
- Аз съм директор Роудс. - Приятно ми е.
Май сте прав, че Ник Стриплинг е убил Чарлс Фини
- и Израел О'Пийл. - Добро начало, продължавайте.
Искаме да възстановим авоарите от застрахователната измама.
- Да си върнете парите, ясно. - Ситуацията е сложна.
- Вече сме обявили Стриплинг за мъртъв. - Лошо ви се пише, визира вас.
За жалост, няма да екстрадираме семейство Стриплинг веднага.
Сериозно ли? Ако ви надушат, ще изчезнат.
- Арестувайте ги веднага. - Не се допитвам до вас, информирам ви.
Планът ви не струва. Семейство Стриплинг убиват хора.
Върнете се към живота си в Кийс, следовател Янси.
- Ами ако откажа? - Ще останете само господин Янси.
Мамка му.
Реалността тресна Янси като чук.
На други им отне няколко минути, докато я проумеят.
Избрах книги за пътуване, взех вода и закуски.
До Оклахома са 25 часа. Предлагам да се редуваме с музиката.
Не отиваме на ваканция, арестувам те.
Ако млъкнеш,
ще те оставя да пътуваш с ръце, вързани отпред, а не отзад.
Защо реши да дойдем при мама?
- Мислите ти ли спохожда? - Постоянно.
- Не ти се сърдя, Грейси. - Добре.
Хората го казват, когато са ядосани.
Знам, че си откраднала земята.
Животът ти не беше лек.
Загуби много.
Не е нужно да ми напомняш. Знам какво съм загубила.
Нека ти помогна да поправиш грешката си. Ще върнем земята на семейството.
- Не може, вече е късно. - Никога не е прекалено късно.
Бабо, всичко ще се нареди.
Станала си жертва на собственото си заклинание.
- Трудно ще го разтрогнем! - Бабо, стига вече, престани!
Мислиш ли, че наистина вярвам в тези глупости?
Моля те. Рисуваме на пясъка, убиваме пилета, кълнем хора.
Какви ти проклятия?
Само с желание нищо не се постига.
Вземаме парите на глупаците, за да има какво да ядем.
Нищо друго не правим, всичко е шоу.
- Едва ли го вярваш. - Така мисля.
Дълбоко в себе си и ти го вярваш.
Грешиш.
Не греша. Може би се самозалъгваш, че не правим нищо лошо,
щом успокояваме хората и им даваме надежда.
Така ли е? Но какво получавам аз?
Защо да пилея живота си за една история, която ще разказват край огъня?
Омръзна ми. Къде е моята надежда?
- Къде е любовта? - Аз те обичам.
Обичаш ме, защото правя каквото искаш. Ами моите желания?
Ще напусна проклетия остров.
Тогава ще ме обичаш ли?
Винаги ще те обичам.
Винаги.
Провалих се с теб.
Съжалявам, че не го вярваш,
но ти владееш магията и, запомни ми думите,
ако веднага не се откажеш от този път,
това ще ти струва живота.
Сбогом, дете мое.
Нямаш представа какъв гаден ден беше.
Моят беше по-зле.
Не е нужно да се съревноваваме,
но моят беше много, много по-гаден.
Ела.
Страданието увлича,
но това невинаги е лошо.
Обаче когато си сам, трудно намираш утеха.
Още ли си като буреносен облак?
Свърших всичко сама.
Извинявай.
Ник беше сигурен в едно.
Време е да се погрижа за теб.
Не беше разумно дълго да ядосва жена си.
Наистина ли?
След това искам пица.
После искам пица.
Какво правиш?
Нищо.
Искаш ли да излезем?
Няма я.
Може да останем тук.
Някой си забрави това у дома.
Побърква ме.
- Аз съм Джим. - Здравейте, казвам се Роса.
Драматична поява, татко. Настанявай се.
Ти - не.
Янси с мъка търпеше приятели вкъщи.
За неканени гости да не говорим.
Превод на субтитрите Анна Делчева