Tiek nedaug trūko.
Striplingai turbūt jau Bahamose maukia daikirius.
Dar tik 9.30 val.
Daikiriai – ne pusryčių gėrimas.
- Gal kas nors gali nueiti ir juos suimti? - Ne taip paprasta, Roza.
Be to, yra ekstradicijos taisyklės.
Yra pareiškimai, įgaliojimai ir skambučiai tarp biurų,
ir dar daugybė susikryžiavusių virvučių
bei dalykų, kurie galiausiai įgalina padaryti ką nors panašaus.
Nėra taip, kad eini ir padarai.
- Nežinai, tiesa? - Nežinau.
Bet tikiu, kad į tą pusę, taip.
Pažiūrėkim.
Negaliu su tavimi kalbėti.
Žinau, bet pasiilgau tavęs.
Be to, Nikas Striplingas dar gyvas.
Turiu jo mobilųjį ir numanau, kur jis yra.
Nežinau, pamaniau, galėtume užsukti ir paplepėti
- apie tai, ką reiktų daryti toliau. - Ne, blemba!
Gerai, tai puiki pradžia.
- Gal dvigubas „ne“, blemba? - Vadinkime tai mažyčiu žingsneliu.
Žinau, mano padėtis prastoka.
Biče, esi įtariamas žmogžudyste.
Situacija gal net ir kebli.
Klausyk, Ro, tu taip gerai moki tvarkytis su tokiais reikalais.
Man reikia tavo pagalbos, biče.
Ro visada gailėsis to, ką po to pasakė.
- Atvažiuok. - Ačiū.
Kitą kartą gal nuo to ir pradėkim?
Nepadėk ragelio. Žinai, tai erzina...
Atsižvelgiant į tai, kaip viskas klostėsi,
Neviliui protingiausia būtų buvę niekam nesirodyti,
bet jis nujautė, kad Drakonų karalienė galėtų jam padėti.
Jo nuojauta buvo ne geresnė už Jancio.
- Nulipk! - Kas per šūdas?
Egai!
Žmogau. Mano kiečiausias žmogau. Broli mano.
Nesu nė vienas iš jų.
Nesi. Ne.
Matei tą vaikį Nevilį?
Ne. Aš tik išleidau bosą su ponia.
Dabar aš pilu degalus į lėktuvą,
parskraidinsiu kelis narkotikų prekeivius į Jungtines Valstijas, taigi...
Esu tikras, jie džiaugiasi, kad visiems tą pasakoji.
Gerai sakai.
Turi sekundėlę?
Atrodai ištroškęs.
Nori greitai išgerti kavos? Arba galėtume... Gerai.
Galim atidėti. Kitą kartą.
Tas tipas baisus.
Egas norom nenorom jautėsi nepatenkintas –
ir dėl Nevilio, ir seksualiai,
tačiau beveik neabejojo galįs ištaisyti vieną iš tų dalykų.
PERDAVIMO AKTAS
DŽ. VENDELIS
Neradau jo. Jis stipriai kraujuoja.
Atsidurs ligoninėj arba užsilenks.
Nepamenu, kada paskutinį kartą kas nors pabėgo,
kai mano liežuvis dar buvo jo burnoj.
Praleidai progą.
Būtų buvę gera.
Gali eiti.
Kodėl vyrai niekad nesupranta, kada turėtų išeiti?
Jancis vis dar atsidavė iškastu kapu,
todėl jam reikėjo nusiprausti po dušu ir persirengti.
Sustok. Išlipsiu čia, jei kartais farai lauktų manęs namie.
Visai kaip mokykloje.
Mano vaikinas Kitas išleisdavo mane už kvartalo,
kad galėčiau grįžti po nustatytos valandos.
Pasakysiu atvirai, man tai nepatinka.
Tai, kad judu su Kitu bastydavotės naktį,
nežinia kuo užsiimdavot.
Žinai, grįžimo valandos įvestos dėl tokių kaip Kitas.
O Dieve. Per tave man prireiks kavos.
Aš tavęs neverčiu nieko daryti. Aš – ne Kitas.
Susitiksime vėliau pas Rochelijų.
Atsivesk Kitą.
Išblėsus pirminiam džiaugsmui,
Kodis paniro į vieną iš knygų, kurios Jancis taip ir neperskaitė.
Po galais, šitas bičas – geras rašytojas.
Taip.
Tau viskas gerai?
Aš tik pavargau bėgti.
Taip, žinai, ką? Šiaip jau, tiek to.
Man nepatinka, kai žmonės pradeda ir neužbaigia.
Manau, tai labai savanaudiška ir arogantiška.
Taip, atsiprašau.
Nežinau, tai kvailoka, bet pamaniau, dabar man 27 m.,
ir jie tavęs turbūt nesivaikytų,
jei būtume tikra pora.
Nežinau, Kodi.
Taip. Ne, tu teisi.
Bet Bonė visada matė savo gyvenimą kaip problemų virtinę,
o ją supantys žmonės, jie buvo tik sprendimai.
Taigi, kas žino...
gal ji rado dar vieną.
Nulipk nuo manęs.
- Kas per... - Viskas gerai. Tiesiog leiskis.
- Tik atsipalaiduok, kvėpuok. - Bone.
Ramiai.
Endriau. Gal galėtum nuo jo nulipti?
Pakėlusi akis nuo suklastoto perdavimo akto...
DOVANOJANTYSIS (-IEJI) DŽEIMSAS VENDELIS ŠIUO AKTU DOVANOJA GREISEI SVEIN
...Greisė žinojo, kad priartėjo prie taško, kai nebebus kelio atgal.
Norėjai mane pamatyti?
Ačiū, kad atėjote.
Jaja, turime svečių.
Kai išgirdau, kad bandot parduoti
savo vyro sklypelį paplūdimyje,
supratau, kad turim pasikalbėti.
Kaip matote, Džeimsas atidavė jį man už mano paslaugas.
Sakiau jam, kad priimsiu tik tada, jei galėsiu padėti.
Negalima įkainoti palengvėjimo, kurį suteikėte Džeimsui ir visai šeimai.
Velniop visa tai. Skambink teisininkui, mama.
Mergyt, praėjusį kartą nutylėjau tavo nepagarbą. Daugiau netylėsiu.
Jei toliau pliurpsi nesąmones, pasigailėsi.
Atsiprašau už ją.
Viskas gerai. Ji gedi.
Pasakykit jai, kad visada jai padėsiu.
Kas? Kodėl šnypšti kaip katė?
Nes tu išleidai nagus. Buvai pasiruošusi pulti.
Niekas taip su tavimi nekalbės.
Išskyrus tave.
Kada ponas Vendelis įteikė tau tokią dosnią dovaną?
Prieš pat dvasiai paliekant kūną, jis žinojo, kad mirtis jau šalia.
Galėtume pasivaikščioti, ar nori dar kam nors iškabinti akis?
Šiandien prieš Jają niekas nešoks.
Klausyk, gal gali atnešti jam vaistų nuo skausmo?
- Ačiū. - Ne.
- Gal juokauji? - Bone, jis bandė mane nužudyti.
Baik dramatizuoti. Jis bandė tave išgąsdinti.
Tu, antra vertus, bandei nužudyti mano vyrą.
Kas manyje yra tokio, kas paskatina vyrus griebtis smurto?
Nežinau, bet esu gan tikras, kad neturėtum dėl to taip džiaugtis.
Dėl tos golfo mašinėlės aš ją ir suradau.
Pamačiau įrašą internete.
Atleisk, žmogau, tiesiog pamaniau, kad esi pavojingas.
Matai, tu bandei mane apginti.
Gerai, žinot, kad aš už meilę
ir be galo džiaugiuosi dėl jūsų, trenkti vaikučiai.
Bet tu esi bėglė. Mes abu bėgliai. Negali čia pasilikti.
Žinai, ką? Turiu atsarginį planą.
Matai, jis tau padeda. Pirmyn. Kokį?
Paėmiau mums kambarį „Motor Inn“.
Taip.
Pirma pamoka, čempione: ji negyvena moteliuose.
Gal galėtume kelias naktis pernakvoti trobelėje,
kol sugalvosiu, ką daryti toliau?
Žinoma.
Man reikia eiti pas Ro.
- Išvykit iki man grįžtant. - Gerai.
Tas pindukas.
- 911. Kas nutiko? - Taip, sveiki.
Šiaip jau skambinu pranešti, kad mačiau ieškomą žmogų. Endrių Ja...
- Labas. - Jam tik pasirodė.
Ne! Kas per...
Tikiuosi, buvai įjungęs telefono paieškos funkciją.
Biče, ką tik gavau panos numerį. Aš jo neišsisaugojau. Šūdas!
Atsiprašau. Taip.
Grįžk į savo miškus ar kur nori.
Prakeikimas.
Laukdamas Jancio
Ro negalėjo nustoti galvojęs apie Sonio grasinimus.
Flaco, matei Natalijos plaukų segtuką?
Kokį plaukų segtuką?
Su vienaragiu. Jos mėgstamiausią.
Ji jo neranda ir kraustosi iš proto.
Tau viskas gerai?
- O ką? - Kai galvoji,
tavo kakta susigarbanoja.
Atsiras raukšlių.
Turėčiau tave perspėti, nesensiu su vyruku, kuris atrodo senas.
Šaukštai po pietų.
Man viskas gerai.
Tikrai?
Garbės žodis.
- Gerai. Viso. - Gerai.
Dar neatsidarėme.
Net ir man?
Labas.
Ne.
Dėl tavęs išėjau iš namų, pasipuošiau.
Toks pasisveikinimas nepriimtinas. Bandyk dar kartą.
Sveika, Karaliene.
Geriau.
Kas primyžo tau į alų?
Ligoninėje vis dar nepasirodė jokia šūvio auka.
Kaip liūdna.
Atsipalaiduok, žmogau, viskas susitvarkys.
Paprastai man viskas susitvarko.
Man reikia paslaugos.
Noriu susitikti su tavo bosu.
Šį tą jam turiu. Šį tą gero.
Gero tau ar gero mums abiem?
Dar nenusprendžiau.
Pažiūrėsime, kaip elgsiesi.
Sveikas, bičiuli. Nepatikėsi, kokios buvo kelios paskutinės dienos.
Tau viskas gerai? Kas vyksta?
Atleisk, žmogau.
Ro, ką tu padarei?
Viskas bus gerai. Leisk sistemai atlikti savo darbą. Tu nieko blogo nepadarei.
Žinai taisykles, lipk žemyn ir stok.
Pakelk rankas.
Mano buvęs draugas ką tik pasakė. Aš nieko blogo nepadariau.
- Kišenėje jis turi pirštą. - Jis ne mano.
Endriau Janci, tu suimamas už Izraelio Opylo nužudymą.
Po perkūnais, koks geras jausmas ištarti šiuos žodžius.
Nosis atrodo siaubingai. Kaip tai nutiko?
Veskit jį iš čia.
Tavo šerifas sakė, kad viską suorganizavai tu.
Teisingas sprendimas, žmogau. Ačiū.
Gerai.
Turi teisę tylėti.
Viskas, ką pasakysi, gali būti panaudota prieš tave teisme.
Turi teisę pasikalbėti su advokatu
ir leisti jam dalyvauti apklausoje.
Jei neišgali samdytis advokato, jis tau bus paskirtas.
Turi teisę...
Kam tiek sąsiuvinių?
Šiaip jau, atsiprašau.
Tiesiog... Šito nevartyk.
Kas čia? Dienoraščiai?
Čia...
Čia knyga, kurią rašau.
Tu rašytojas?
- Bandau juo tapti. - Apie ką knyga?
Ji apie tai.
Apie mus.
Bonė nenorėjo užbėgti įvykiams už akių,
bet jei jis vis dar geras lovoje, iki savaitgalio jie turbūt susituoks.
Jancių šeimos trobelė prie Šventojo Jono upės
stovėjo ten daugybę metų.
Ji buvo senoviška,
Floridos kalba tai reiškė, kad nebuvo oro kondicionieriaus, bet buvo daug vabzdžių.
Žvelgiant į šviesiąją pusę, Bonė praktiškai neabejojo,
kad Oklahomos valstijos policija nenutuokia
apie šią dievo pamirštą vietą.
Gerai.
Čia niekas mums netrukdys.
Ir aš tą patį galvojau, blemba.
Atsiprašau, Endrius sakė, kad trobelė bus tuščia.
Panašu į mano sūnų.
Kaip jis laikosi?
Aš tik sakau, tau ta uniforma tinka.
Kiloji svarmenis ar šiaip augini raumenis?
Puikiai atrodai. Kokia tavo paslaptis?
Net ir Tili bei jos mėgstamos morkos
negalėjo priversti Yvos pamiršti, kad Jancis vis dar gyvas,
ir ji žinojo, kas dėl to kaltas.
- Galiu prisijungti? - Negali.
O jei pasakyčiau, kad Jancis buvo apkaltintas nužudymu?
„Floridos nusikaltimų registras“. Štai čia.
Kaip tu dar neperskaitei? Čia trumputis paragrafas.
Atsiknisk ir leisk pabaigti.
Dabar gali sėsti į sūkurinę vonią.
Po galais, mažuti.
Geriau ir nebūtume suplanavę, tiesa?
Tikiuosi, kaltinimų neatmes.
Žinai, gal reiktų nusiųsti Keitliną pas Jancį į namus,
kad padėtų pas jį mobilųjį ar panašiai.
Žinau, ką pasakysi, ji tik viską sumaus,
bet ji – gera mergaitė.
Ji tokia gera mergaitė, brangusis.
Turėtume kalbėtis apie ją, o ne daryti tai.
Biče, mes ruošėmės pasidulkinti.
Turiu Drakonų karalienės pasiūlymą.
Kas per viena ta Drakonų karalienė?
Paskambinau,
nėra jokių įrašų, kad iš oro uosto tuo metu būtų kilęs privatus lėktuvas.
Mačiau jį savo akimis, Monte.
Jis gyvas. Sakai man, kad jie nieko nerado?
Rado apipuvusį pirštą tavo kišenėje.
Jis tik sėkmei prisivilioti. Turiu tokį prietarą.
Tai Niko pirštas.
Iškasėme jį, kad galėtume atrakinti jo mobilųjį telefoną.
Ar jo mobilųjį telefoną jau patikrino?
Tarp įkalčių mobiliojo telefono nėra.
Sušiktas Mendesas. Žinai, kad jis paėmė.
Kodėl man nepasakei?
Nes žinojau, kad pasakytum jam, o tada jis nebūtų atvažiavęs.
Gerai, ponai,
esu dėkingas už neužmaskuotus jausmus jūsų gimtąja kalba,
bet mielai sudalyvaučiau pokalbyje.
- Ką tu darai? Tu jį pažįsti. - Kaip suprasti, ką?
Nemanai, kad galėjo būti taip, jog jis nuėjo apklausti to sumauto gydytojo,
tas tipas išsitraukė pistoletą, todėl Jancis turėjo jį nušauti?
- Taip ir buvo? - Ne.
Matai?
Atsiprašau.
Beje, dabar esi mažiausiai seksualus per visą gyvenimą.
Manęs tu irgi nežavi.
Tai nesąmonė. Atvažiuoju.
Ne, nevažiuok.
Gali netekti darbo.
Galiu padėti.
Tikrai? Esi liudytoja?
Matei Niką Striplingą gyvą?
Ne, bet mačiau lėktuvą.
Taip, tavim irgi niekas nepatikės. Be įrodymų tas lėktuvas neegzistuoja.
Klausyk, žinau, kad liepei man nesikišti ir per mane atsidūrei keblioje padėtyje,
bet, Ro, jausmas nekoks.
Manai, aš puikiai jaučiuosi?
Atleisk, nenorėčiau tavęs liūdinti.
Tu kalėsi emociniame kalėjime, aš – tikrame.
Evanas Šukas paprastai daug negalvodavo,
bet įtikino save, kad jei tik surastų savo telefoną,
galbūt atgautų ir savo sėkmę.
Sveiki?
Gražus ženklelis.
Džiaugiuosi, kad sučiupote tą subingalvį Jancį.
Tikiuosi, jį pasmeigs kalėjime, blemba.
Tiesą sakant, ieškau, tipo, patrauklios vidutinio amžiaus baltaodės damos.
Tu ir aš, abu ieškom, sese.
A: nevadink manęs sese.
- Ne tau taip kalbėti. - Gerai.
Antra, iš čia vis dar matau tavo vestuvinį žiedą, todėl tai šlykštu.
Erelio akys?
Atsiprašau, panele, pareigūne, čia buvo dama.
Ji lyg ir išvažiavo su vyruku, su kuriuo buvo.
Nežinau, kur.
- Ačiū. - Taip.
Žinai, pirmą kartą matau tavo namą šviesoje.
Tikrai žiauru, žmogau.
Ačiū.
Čia ne komplimentas.
Kai esi federalinis agentas, yra viena bėda –
negali pašniukštinėti įtariamojo nužudymu namuose neturėdamas pakankamo pagrindo.
Arba gali tiesiog pasakyti „dėjau“.
BLU SPRINGSAS VALSTIJOS PARKAS
Aš tą padarysiu. Šoku.
Bonei kaip tik to ir reikėjo.
Ji bandė džiaugtis viskuo, kas ją supa.
Buvo lengviau nei galvojo.
Bomba!
Tai nebuvo bomba, bet Kodis mėgo taip šūkauti, kai eidavo plaukioti.
DĖMESIO LAMANTINŲ ZONA
Lamantinai? Kaip ta, kuri liepė tau susitvarkyti gyvenimą?
Endrius turėtų prikąsti liežuvį.
Jis visada pasakodavo, kaip jums abiem čia patinka.
Taip.
Prireikė 33 milijonų metų, kad atsirastų ši vieta.
Ji prasidėjo nuo mažyčio įtrūkimo kalkakmenyje,
per kurį vanduo iš požeminės upės ištryško didžiuliu fontanu.
Tai ne magija. Nežinau, kaip tai vadinama.
Geologija.
Dabar suprantu, kodėl jūs taip gerai sutarėte.
Šok pas mane. Vanduo toks skaidrus.
Kaip ašara.
Tokia vieta – mūsų sielos veidrodis...
ji parodo mums, kas tikra.
Visai kaip pavartojus grybukų.
Taip, panašiai.
Endrius dėl tavęs neklydo. Su tavim tikrai smagu.
Esu girdėjęs ir blogiau.
Bomba!
Štai taip visas Bonės skepticizmas išgaravo,
nes ši vieta, dievaži, atrodė gan magiška.
Ji suprato žinutę, palydėtą mirktelėjimu.
O dėl Kodžio ji tik turėjo klausytis širdies.
Tik pažiūrėk į mūsų Egutį, suorganizuoja susitikimus, imasi veiksmų.
Atsiprašau. Žinau, kad gali mums pasiūlyti puikią progą.
Ji turi sklypą paplūdimyje,
- kurį bandot... - Galiu kalbėti už save.
Regis, jie nesusitarė, kuris šiandien mūvi kelnes.
Mūsų namuose jas dalijamės per pusę.
Ar ne, pupa?
Komandinis darbas išpildo svajones.
Kada tik būsite pasirengę.
Priblokšk mus.
Tai Vendelio sklypas. Prieš mirtį
Džeimsas Vendelis atidavė jį man kaip mokestį už paslaugas.
Už kokias paslaugas?
Padėjau jam numirti.
Žinau, kad pateikėte poniai Vendel pasiūlymą dėl žemės.
Dabar tą pasiūlymą pateikit man.
Tas sklypas tikrai gražus.
Puiku.
Dabar, kai aptarėm šią nuostabią galimybę, daugiau jokių kalbų apie verslą.
- Atnešk mums gėrimų. - Tuoj pat.
Tu juos sumaišysi. Eime.
Ačiū, vyručiai.
Jie mūsų vyručiai, mūsų vyručiai. Tokie mieli.
Kas?
Nemanau, kad jūs su vyru sprendžiat 50–50, tikrai ne.
Tikrai? 60–40?
- Ne. - Kaip pasakysi.
Narvas gan mažokas tavo dydžio šuniui.
Leisk atspėti, būtum atėjęs prieš 20 minučių,
bet norėjai sugalvoti kokį nors šmaikštų pokštą,
kad išrėžtum, kai mane pamatysi.
Misija įvykdyta.
Ne, rimtai, puikiai suskėlei.
- Kalbėk kalbėk. - Gerai.
Supranti, kad tau šakės?
Tikrai prikabinsi man šitą mėšlą?
- Taip. - Dėl ko,
kad išverčiau tavo sumautą pašto dėžutę kelis šimtus kartų?
Supranti, tariamai.
Ką išvis čia veiki, žmogau?
Ar esi kada nors su kuo nors pykęsis taip ilgai,
kad net neprisimeni, nuo ko viskas prasidėjo?
Aš prisimenu, kaip prasidėjo.
Visus įtikinai, kad esu susitepęs faras.
Tu esi susitepęs faras.
Taip, bet niekas to nežinojo.
Nujaučiu, kad visi, kurie būtų su tavim susipažinę, iš karto būtų supratę.
Gal ir nebūtų supratę logiškai,
bet tikrai būtų pajutę ir būtų žinoję čia.
Tu toks šiknius.
- Aš šiknius. Tu šiknius. - Taip.
Koks skirtumas. Svarbu štai kas:
Nikas Striplingas yra gyvas ir nužudė Izraelį Opylą ir Čarlzą Finį.
Žinau, kad paėmei jo telefoną.
Todėl tiesiog išleisk mane iš čia, ir mes kartu jį surasime.
Klausyk, gali prisiimti visus nuopelnus ir būti didvyriu,
po šimts, tave gal net paaukštins.
Neleisk, kad neapykanta man būtų svarbesnė už tai, kas yra teisinga.
Atleisk, kažką sakei?
Nesiklausiau.
Klauseisi.
Taip, klauseisi ir pats tą žinai.
Tikrai klauseisi.
Akivaizdu, tavo žemė – nuostabi.
Ji tikrai verta 700 gabalų, kurių nori,
bet šiuo metu mano pinigai investuoti į statybas. Taigi...
aš tik negaliu gauti tokių pinigų.
Mažuti, baik. Ten tobula vieta mano butikui.
O jei mes ne nupirktume,
o tiesiog įtrauktume ją į savo galutinį projektą?
Taigi, turi galvoje, duoti jai 50 gabalų už aktą
ir 3 % nuo pirmųjų metų pajamų? Ne.
Ji uždirbtų penkis kartus daugiau nei verta žemė, jei tą padarytume.
- Būtume mulkiai. - Dėl manęs, mažuti.
Gerai. Dėl tavęs – bet ką.
Tai ką pasakysi?
Šitas mėšlas paprastai suveikia?
Ką tu darai?
Su tavim niekas nekalba.
Šitas mėšlas paprastai suveikia su mulkiais turistais, kurie čia atvažiuoja?
Taip.
- Taip, paprastai jie patiki. - Jaučiau, kad mes...
Ar nepajutai, kad mums puikiai...
- Pajutau. - ...sekėsi įtikinėti? Aš patikėjau.
Egai, palik mus.
Kur išsiruošei? Tu dirbi man.
Jis manęs bijo labiau nei tavęs.
Žinai, kas aš esu?
Taip, tu magė ar kažkas panašaus.
Taip, man patinka tavo įvaizdis. Stilius, ta visa kepurė.
Kas čia, turbanas? Ir dar papuošalai ir visas tavo... Toks...
Jaučiat?
Sunkumą krūtinėje.
Nuojautą, kad padarėt rimtą klaidą.
Nepamirškit to jausmo.
Laikykit jį perspėjimu.
Aš jus stebiu.
Judu abu įtemptai plušote.
Tiek daug statėte, tiek daug vogėte, tiesiog plušot ir plušot.
Jūs klestite mano saloje, nes aš leidžiu.
Bet užteks pakuždėti, ir viskas baigsis.
Todėl kai ryt patekės saulė,
gal nupirksite iš manęs šitą sklypą, gal ne, jums spręsti.
Kaip jūs, amerikiečiai, mėgstate sakyti...
„Nieko asmeniško, tik verslas.“
Bet žinokite:
nepagarba visada yra...
asmeniška.
Todėl prieš pasikalbant kitą kartą, jums būtų į naudą paklausinėti
ir sužinoti, kas nutinka žmonėms, kurie stoja man skersai kelio.
Po perkūnais.
Kas, po galais, nutiko?
Iš kur jie sužinojo, kad Jancis ten bus?
Labas, Roza. Ne geriausia vieta kalbėti apie mūsų draugą.
Prašyčiau, dėl broliuko šerifo?
Kalbėjau su juo telefonu, jis nemoka ispaniškai.
Šerife. Sklando kalbos,
kad turi mažą pimpį.
Klausyk, Montė sako,
jog nėra jokių įrašų, kad lėktuvas išskrido iš oro uosto.
Turėtume įsilaužti į angarą
ir surasti keleivių sąrašą
ar kokį nors įrodymą, kad jie ten buvo.
Bus geriausia, jei nesivelsime į šitą jovalą.
Tu rimtai?
Jam reikia pagalbos.
Ei,
ar tu ne koronerė iš Majamio?
- Taip. - Kalbant telefonu ir nepagalvotum.
Šlykštu.
Žinau, kad Jancis mums abiem pridarė daugybę rūpesčių,
bet jis visam laikui patrauktas į šoną šio vyruko dėka.
Jis užmovė jauką ant kabliuko, o tas ir prarijo.
Šito nežinojau.
Žinau,
viskas šlykščiai užsivėlė,
bet turiu galvoti apie vyrą ir vaikus,
ir paskolą už namą, supranti.
Taip, suprantu.
Atsiprašau, tik nustebau.
Nežinojau, kad esi sumautas šūdžius.
Velniop ją.
Padarei lygiai tą patį, ką būčiau padaręs aš.
Tai, be jokios abejonės,
buvo bjauriausias dalykas, kada nors pasakytas Ro.
Bonė buvo viena iš tų žmonių, kurie mėgsta sakyti:
„Amžius tėra skaičius.“
Bet dabar ji ėmė galvoti,
gal pagaliau atėjo metas išsiaiškinti, kur, po velnių, krypsta jos gyvenimas
ir su kuo.
Sveikutis.
- Atsiprašau. - Nieko tokio.
Kartas nuo karto „oho“ man praverčia.
Tik dirbau prie savo knygos.
Taip.
Būtinai aprašyk tai.
Kvepi upe.
Gerąja prasme?
Ne. Eik po dušu.
Gerai, ponia. Kaip pasakysi.
Bonė nepajėgė susilaikyti. Turiu galvoje, kas pajėgtų?
Užsiregistravęs į anglų k. kursą paskutiniaisiais studijų metais,
maniau, gal šio to išmoksiu.
Nemaniau, kad atiduosiu širdį.
Štai ir ji, tarsi angelas,
panelė Čeis, dar seksualesnė nei mokykloje.
Balta jos palaidinė buvo prasagstyta, gražu buvo pažiūrėti.
Strazdanų daugiau nei prisiminiau, bet koks skirtumas?
Šiandien plaukiojome su jos buvusio vaikino tėčiu,
buvo keistoka, bet jis atrodo kietas.
Jis nebandė mūsų atskirti ar panašiai.
Labai greitai jai skrandį it akmuo užgulė,
ir ne dėl to, kad paskaitė apie purpurines erekcijas, galinčias perpjauti deimantą,
ar net užpakalį, ant kurio gali pastatyti alaus skardinę.
Tiesiog atrodė, kad šią tariamą knygą parašė vaikas.
„ROBERTS AIR SOUTH“ ORO UOSTAS
Roza nė karto nebuvo įsilaužusi be Jancio,
bet atėjo laikas.
Sveiki?
Ačiū, Kendi.
Pakeliui nutiko keistas dalykas.
Kietai įmigau prieš pat nusileidžiant, bet niekas net nepastebėjo.
Garbės žodis, pabudau, kai ratukai palietė asfaltą.
Še jums, reguliuotojai.
Vyručiai, turit tuoj pat grįžti prie darbo, ar norit išgerti alaus?
Quieres una cerveza?
Gerai, ne. Galim atidėti.
Aš nieko negirdėjau...
Enrike, sakau kaip draugas,
bet gal truputį persistengi vartodamas...
Dar pakalbėk ir nudėsiu, blemba.
Atrodė perdėtai agresyvu.
Gerai, Natalija išsimaudė. Užvesti ją į viršų?
- Mieloji, pasiruošusi į lovą? - Liaukis, tėti.
Tėvelis niekad neliepia gultis taip anksti.
Kur jis?
Majamyje, padeda dėdei Janciui.
Eik, išsivalyk dantis.
Ačiū, Pola. Gali eiti namo.
Gerai.
Paprastai Ro patikdavo nunešti Benitą į lovą,
bet šįvakar tai priminė kai ką, ko nenorėjo prisiminti.
Gerai, pasiruošusi?
- Taip. - Dalinkimės grobį.
Šitas – žiauriai kietas. Čia tarsi kišeninis įrankių rinkinys.
- Čia yra daugybė dalykų. - Peilis?
Peilis – vienas iš įrankių, bet yra ir skardinių atidarytuvas. Yra...
Kada jie atidarinės skardines?
- Aš paimsiu. Ačiū. - Tikrai?
Nujaučiau, kad taip gali nutikti, bet ten, iš kur paėmiau šitą, yra ir daugiau.
Kam šitas? Leiskit pamėginti prisiminti.
Vajetau, tik pažiūrėkit, plaukų segtukas su vienaragiu.
Žinau, kad vienaragiai – tavo mėgstamiausi.
- Einu, įsisegsiu. - Taip, pirmyn. Puikiai atrodysi.
Kas galėtų būti čia, šitam senam jūreiviui?
Nagi, pirmyn, atplėšk. Tik pažiūrėk.
- Vėžlys? - Taip.
Tavo tėtis man sakė, kad tau nepatinka raudonos šviesos vakare.
Ar žinojai, kad jos skirtos šitiems mažyliams?
Jie gimsta smėlyje,
bet kai užauga tiek, kad pajėgtų ropoti,
jie seka mėnesiena iki vandens, kur yra saugūs.
Bet jei pamato baltą gatvės žibintą,
kartais supainioja baltą šviesą su mėnesiena,
ir nuseka paskui ją į miestą,
o ten juos gali, žinai, sutraiškyti sunkvežimis ar mašina,
supranti, juos gali užmušti automobiliai, kurie jų nemato.
Brolau.
Iš kur jie žino, kad reikia sekti paskui mėnulį?
Jis – jų kelrodė žvaigždė. Visi tokią turi.
Kokia tavo?
Nežinau.
Žinai, dažniausiai tiesiog seku paskui šitą vyruką,
ir paprastai jis nuveda mane teisingu keliu.
Gerai, eik, pažaisk su tuo vėžliu.
Kas negerai su kišeniniu peiliuku?
Tai peilis.
Šūdas.
- Kas? - Nieko. Viskas gerai.
Taigi, toks yra déjà vu jausmas?
Žinai, regis, mačiau 2009-ųjų „Silver Oak“ butelį.
Palauk čia, aš jį paimsiu.
Ar tai vynas?
Taip, tai vynas.
Žiauriai romantiška.
Net garsus kriketų čirpimas neužgožė
Bonės sąžinės klyksmo.
Laimei, ji buvo išmokusi taip giliai palaidoti kaltę,
kad viską pamirštų, jei tik sekundę galėtų pabūti viena.
Tau viskas gerai?
Aš išties sugadinau Kodį, tiesa?
Vos tik tas vaikinas įžengė pro duris, supratau, kad kažkas ne taip.
Ir tu pažįsti mano sūnų,
todėl žinai, kad išmanau apie suaugusius vyrus su problemomis puodynėse.
Įsivaizduoju, kad tau buvo labai smagu su jaunuoju Kodžiu senais laikais.
Tikrai buvo smagu.
O mano gyvenimas niekad nebūdavo smagus.
Bet paskui tu išvažiavai, pamiršai jį, o jis tavęs – ne.
Jis manė, kad tebėra įsimylėjęs, tas mulkis.
Tai mano kaltė.
Plaukiodama
mačiau tavo lamantino patelę.
Ir man pasirodė, kad ji sakė rimtai pamėginti su Kodžiu.
Regis, tai buvo kita lamantino patelė.
Nori žinoti, ką visada sakau Endriui, kai jis atsiduria keblioje padėtyje?
Jis tai vadina keblumų kalba.
Ne dabar.
Supratau.
Bonė buvo ne vienintelė,
kuri jautėsi patekusi į spąstus dėl savo prastų sprendimų.
Gal juokaujat?
Viršiausias vyrukas, teisingai?
Šiaip jau džiaugiuosi, kad tai jūs, vyručiai,
nes aš žinau, kad tikriausiai jums papasakojo
nuostabių dalykų apie mane Floridos salose.
Žinau, kad judu, subingalviai, ne pirmą kartą vienas kitą skandinat.
Čia ne tas atvejis.
Ponas Jancis įsivėlė į žmogžudystę, mes turime liudytoją.
Mano klientas nieko nenužudė.
Puiku. Šaunuolis.
Teisingai. Nužudė Striplingas, kuris irgi, taip jau nutiko, negyvas.
Kai suėmėme Jancį, jo kišenėje radome Striplingo pirštą.
Staiga tapo nusikaltimu vaikščioti su pirštu kišenėje.
Turiu galvoje, tai ilga istorija.
Nesusijusi su žmogžudyste.
Susijusi, tik žudžiau ne aš.
Kulka paleista į galvą iš arti. Kaimynė girdėjo šūvį.
Po kelių sekundžių pamatė Jancį, išeinantį iš buto.
Nuėjau ten pasikalbėti su Opylu, bet kai atėjau, jis jau buvo negyvas.
Taigi, pripažįsti, kad pažinojai auką
ir buvai jo bute tądien, kai jis buvo nužudytas?
Kaip mums sekasi?
Endrių akivaizdžiai bando pakišti žmogus, griežiantis ant jo dantį.
Griežiantis dantį? Su Janciu nebendravau daugybę metų.
Netiesa. Nudaužiu šito vyruko pašto dėžutę kaskart,
kai būnu jo rajone,
o neseniai sulaužiau jam nosį gulėdamas lavonmaišy, kaip futbolininkas.
Tiesiog bum. Smogiau tiesiai ir sulaužiau.
Todėl, sakyčiau, tai artimas bendravimas, ir metai tikrai nepraėjo.
Remiantis šiais įrodymais,
turime rekomenduoti prokurorams pateikti kaltinimus.
Turite... Noriu pasakyti, jūs nieko neturite daryti.
Čia Amerika. Ar neturėtume balsuoti?
Aš tam nepritariu.
Palaikykime ryšį.
Turit mano numerį.
Aš turiu laiko, todėl... Kas nors iš jūsų turit paskyrą soc. tinkluose?
Visą valandą prasiklausiusi, kaip Klaspersas kalba,
bet nė vienas žmogus jam neatsako,
Roza galiausiai iškvėpė ir pratęsė paiešką.
O Dieve, tau viskas gerai?
Pažįstu tave.
Grietinėlė, du šaukšteliai cukraus.
Gerai, sakyk atvirai. Skalėje nuo vieno iki dešimties – kaip giliai aš mėšle?
Milijonas.
Negalėjai tiesiog pasakyti „dešimt“?
Nemanai, kad suprantu, jog dešimt – blogai?
- Tau šakės. - O Dieve.
Na, štai.
Atleiskite, kad teko palaukti.
Atsižvelgiant į jurisdikciją,
žinome, kad gali būti ryšys su Finio nužudymu Ki Veste,
bet dėl Opylo
leisime pareigūnui Mendesui laikyti jūsų klientą čia, Majamyje.
- Ar gerai? - Vėl metas balsuoti.
Ne, man netinka. Gali kaip nors tai sustabdyti?
Kodėl mano vaikai čia?
Labas, tėveli.
Atsiprašau, kad pertraukiau.
Ką tik pasikalbėjau su ponia Blank, tiesiogine liudytoja.
Viešpatie brangiausias. Mes jau apie tai kalbėjome.
Ji matė jį ten
- iškart po to, kai išgirdo šūvius. - Teisingai.
Taip ji teigė parodymuose. Žinot, ką dar ji pasakė?
Turiu tik vynuoginių, ne mango.
Benitas paprašė jos užkąsti.
Ačiū.
Bet aš užtikrinau ją, kad „gali man papasakoti visą istoriją“.
Ji pasakė, kad „pranešė detektyvui Mendesui“, jog prieš nužudymą
matė kitą vyrą, „besisukiojantį prie Opylo buto“.
Įsiminė jį, nes „jis turėjo tik vieną ranką“.
Kaip tas vyrukas iš filmo „Bėglys“.
Ji pasakė, kad aš jo tikriausiai nemačiau, nes „jame nėra meksikiečių“.
Pasakiau jai, kad nesu meksikietis, „aš iš Puerto Riko“.
Taip, ji žiauri rasistė.
Vėliau ji paaiškino, kad detektyvas Mendesas
liepė jai neįtraukti šitos dalies į parodymus.
Antraip tikrasis žudikas, ponas Jancis, tikriausiai būtų paleistas.
Nesu teisininkas, bet atrodo, kad man tai palanku. Ne?
Prakeikimas.
Sakiau. Kojinė greitkelyje.
Maniau, nesiruošėme leisti šitam klounui tapti detektyvu.
- Praėjo treji metai. Pamiršau. - Pamiršai.
Gerai, tai nesąmonė, aišku. Tiedu yra susituokę,
tiedu – geriausi draugai.
- Mes taip pat esam geri draugai. - Taip.
Manai, tai vienintelis įrodymas, kurį turiu, Sale?
Ant mano sumauto stalo guli visas aplankas, aišku?
- Eičiau ir atneščiau, blemba. - Aš irgi norėčiau pamatyti.
Taip, žinai, ką? Dėl aplanko – gali nešti, gali ne.
Nusivežei mūsų vaikus apklausti liudytoją, o po to atsitempei čia?
Polą paleidau namo.
Pasirodei, kai reikėjo, Ro.
Esu dėkingas.
Tik linktelėjai, nenusišypsosi?
Dieve, jis numirtų, jei parodytų, kad džiaugiasi.
Džona Rasel, Oklahomos valstybinis tyrimų biuras.
Ieškau Ploverės Čeisės.
Nežinau, kas ji tokia.
Bonė.
Taip, ji už namo.
- Turime bėdą. Mendesas pabėgo. - Prakeikimas.
Blogiukai visada bėga, bet nesikrimskit. Kas galėjo numanyti?
Jancis buvo teisus.
Kai susimauni, visada lengviau išnešti kudašių,
nei išsrėbti užvirtą košę.
O Bonė – širdyje ji žinojo, kad metas nustoti bėgti.
Tik ne šiandien.
Ką tik prasilenkėte.
Taip pat norėčiau pranešti apie pavogtą motorinę valtį.
Išvertė Sandra Siaurodinė