Av nån anledning tänkte Nick bara på
alla drömmar han haft för framtiden som nygift.
Kanske några barn till. Eller en båt att åka vattenskidor med.
Han hade inte sett sig själv släpa på en lönnfet drasut nere i hamnen
med bara en arm.
Det sägs vara lättare att ta ett liv andra gången än första.
Tredje gången är lättare än den andra, och så vidare.
Ni fattar.
Han försökte få det att se ut som en olycka.
Bara ännu en Floridaman som var ute och fiskade på fyllan.
Och en sak var säker för Nick – hans samvete blev bara tystare.
Jag tänker säga det. Jag är glad att jäveln är död.
Jag är så stolt över dig.
- Jag går och kokar kaffe. - Nej du.
Lämna kaffet till mig. Idag tar jag hand om dig.
Det var en liten gest, men Nick uppskattade den.
Han behövde den verkligen nu.
Eller förresten, kan du rasta Tilly?
Och kan du packa klart allt? Och messa Claspers att vi åker imorgon.
Påminn honom om att han är vår pilot, så han slutar prata med mig.
- Fixar't. - Nu fan lämnar vi Florida!
Har du sett min mobil?
Kanske du packade ner den?
Fan också.
Evan hade slängt så mycket pengar på huset att han haft skitränna i en vecka.
- Men han trodde fortfarande på sig själv. - Ingen kränger hus som du.
Storkukslugn.
Grabbarna grus!
Scottie och Dan.
Tillåt mig.
- Välkomna. - Vad vackert.
- Kom ut, kom ut. - Vi körde genom stan på vägen.
- Skitgullig. - Ni kommer inte tro det här stället.
- Välkomna hem. - Åh, Evan! Tack.
Huset är gjort för riktiga snajdare...
Det var inte Yancys bästa nattsömn nånsin.
När han väl hade krälat ut ur vattnet valde han säkerhet före bekvämlighet.
...och en regndusch.
Notera hur man kan se havet från så gott som varje rum.
Men kom igen!
- I vattnet. - Vadå?
Hjärnätande amöbor.
De går in genom näsan, öronen, vilken öppning som helst.
Väl därinne håller de låda.
Hallucinationer, blackouts, såna grejer.
Jag vet inte hur jag hamnade här.
- Var är byxorna? - Ännu ett mysterium.
Jag kom direkt från ett cocktailparty. Var ni där? Det var jättekul.
Trevligt att träffas, Spartacus.
Vad fina ni är. Vem vill kramas först?
Vill du vara vänner?
- Jag hoppas ni flyttar in. - Han är dyngsur.
Jag skulle behöva det här varje dag. Ledsen för allt svett och blod.
Du doftar naturligt gott. Jag gillar hela din grej.
- Tack. - Hoppas ni trivs här. För jag gör det.
Jag har nyckel, så vi ses sen.
Alltid lika rolig. Ge mig en sekund. Okej?
Vad i helvete?
Nu lyssnar du. Ditt lilla spel är över.
- Vilket spel? Vinner jag? - Det får mina advokater avgöra.
Du bryter mot varje byggregel, så jag tror inte det.
Vi kan göra så här. Ser du ormen?
Om ditt bygge skadar ett djur till här, så kommer du möta precis samma öde.
- Hotar du mig, bror? - Ja, bror. Det gör jag.
Om det inte var tydligt gjorde jag det för dåligt.
Vad i...
- Vi hör av oss. - Grabbar!
Hör du den ringa?
Nick letade efter sin mobil med Eves,
men ingen lycka än.
Åtminstone inte för honom.
- Jag hittar den inte. - Var hade du den senast?
4 MISSADE SAMTAL EVE
Se på fan.
Nu jävlar.
- Vilken härlig dag. - Skum grej att säga. Du dog nästan.
Jag tror det är normalt att känna så om man just klarat livhanken.
Kan du inte låta lite upprymd?
Nick Stripling lever, och vi har hans mobil.
Fallet är stängt. Eller öppet. Vilket som. Fallet är hett.
Följ lampan.
Ljuset gjorde Yancy spyfärdig.
- Hjärnskakning. - Jag mår bra.
- Säg inte att du körde hit. - Jag tror inte det.
- Vi måste bara låsa upp Nicks mobil. - Hur då?
Jag har testat hans adress, hans födelsedag, min födelsedag.
Jag fiskar bara efter nya idéer. Ingen panik, den är fryst för stunden.
Jag minns det här bordet. Ja, nu börjar jag minnas.
Vi var intima på det.
- Ja. - Det var ett ställe för lukter,
upptäckter och umgänge.
En magisk tid som slutade i förtid.
- Har ni en toa? - Ute till vänster.
Tack. Visa lite glöd. Det flyter ju på.
Rosa ville bli upprymd, men hon var försiktig av sig.
Hon undrade om det var smart att leka detektiv.
Dr Campesino?
- Hej. Kriminalassistent Mendez. - Behöver du nåt?
- Kanske det. Var är pojkvännen? - Har ingen.
Jag hörde att du hade frågat runt om Yancy.
Och? Jag känner honom knappt.
Men om du hjälper honom på nåt sätt, så är du körd.
- Skitskallen är efterlyst för mord. - Vadå?
Han sköt en läkare. Ett vittne såg honom på brottsplatsen.
Måste jobba vidare.
Flicka lilla, Yancy är i skiten. Jag vill inte att du hamnar där också.
Han dyker snart upp.
Killen ser ju ut som Big Bird och pratar i ett sträck.
Entiende?
Okej.
Hur vågar Kungen och jag attackera mig och Big Bird?
- Big Bird är lång, snäll, har snygga ben. - Du är efterlyst och på en polisstation.
- Hur ska du ta dig ut? - Chilla. Titta på mig.
Jag har hjärnskakning, men jag mår kalas. Sluta bara reagera på hans negativitet.
Blodet på läppen hade inte torkat än, men det hindrade inte Egg.
- Har nån sett Neville? - Nej.
- Ska jag säga att du söker honom? - Han vet.
Två saker talade för Egg:
Ön var liten, och det fanns inte så många apor.
Du och den där apan kommer bli min död.
Jag söker Neville.
Vad synd. Jag som trodde du var här för min skull.
Nytta före nöje.
Jag har inte sett Neville.
Var det han som möblerade om ansiktet? Vad synd. Det som var så fint.
- Det är hans apa, va? - Det är hennes apa nu.
Sluta porra er.
Och där är hans båt. Var är han?
Ser du honom nånstans?
Om du ser honom, ring mig.
Varför det?
Han betalar mig, inte dig.
Det handlar alltid om pengar för dig, Gracie.
Jag skäms inte för pengar.
Det finns en stor värld där ute.
Vet du hur fint det vore att köpa en flygresa en vacker dag?
Att faktiskt åka nånstans?
Min saga slutar inte här.
Den kan inte det.
Vi gör det inte för pengarna, utan för att vi är utvalda.
Jag vet.
Bra. Hjälp mig med båten nu. Neville skulle behöva en knuff.
Gracie visste inte riktigt vad det här skulle åstadkomma,
men hon visste en sak:
Hon borde prata mindre om hur gärna hon också vill flyta iväg.
Rosas idé lät bra först, men hon ångrade sig nästan direkt.
Seriöst?
- Hallå. - Vad fan? Du är efterlyst.
- Bara ett missförstånd. - Sluta.
- Jag kan inte prata. - Sedan när då?
Hallå?
- Är allt okej? - Fint att du oroar dig. Tjenis penis.
Herrejävlar.
Campesino.
Håll hissen. Campesino!
- Håll hissen. - Jag försökte.
Det är lugnt.
Vem är döingen?
Nåt pucko på motorcykel. Ansiktet är bortskrapat. Vill du kika?
Nej. Men tack ändå.
Du, förresten...
Vad gör...
...en liten pudding som du med Yancy?
Om du gillar poliser, så finns det bättre alternativ.
Rosa hade flörtat sig ur situationer förr. Men inte idag.
Jag knullar hellre döingen.
Ser jag ut som nån man kan jävlas med?
Rosa hävdade senare att Yancy gav ifrån sig ett ljud.
Han dementerade ryktena.
- Stor kropp. - Jag har sett större.
Kanske jag tittar ändå.
Det är inte...
Gick det bra?
Det var inte bra för hjärnskakningen.
Hur tänkte du? Det var våld mot tjänsteman.
Jag kan få sparken eller hamna i fängelse.
Om det är nån tröst så är kvinnofängelser mycket mysigare.
Borde vi prata om vart vi ska?
Bara hålla käften?
Instämmer. Vi håller käften.
Det lär ju hjälpa att bara sitta här.
Vad är det nu?
Mendez lär hävda att jag bröt näsan på honom,
men han har inga bevis, för jag var i en liksäck.
Får vi vara hos er och klura ut vad vi gör?
Nej. Vilka "vi"?
Drog du in den snälla rättsläkaren i din skitvärld?
Rogelio hälsar.
Hon hälsar inte, men det är inte ditt fel.
Är det rymlingen? Ge hit den.
Mitt råd är att överlämna dig själv,
men jag vet att det inte lär hända, så ring när du behöver mig. Vi ska träna.
Bröst eller armar?
- Jag vill äta. - Kom nu, klenis.
Jag borde träna mer.
Jag vet att det låter som vi sitter i skiten,
men med lite mer tid kan jag säkert lösa det.
Vi kan gömma oss hos mina föräldrar.
Så ska det låta. Jag visste att du inte var arg.
Egg hade en sista aning om var Neville gömmer sig.
- Var är han? - Vem?
Lillpitten Neville. Jag har sett er ihop.
Inte på ett tag. Pröva hos nån som går på hans skitsnack.
- Om du hör nåt... - Knappast.
Jaha. Ses snart då.
- Jag fattar inte att ni dejtade. - Det var en dejt.
Och jag kan inte fatta nån av dina dejter.
- Hittat nåt? - Hittat allt.
Allt var med på USB-minnet.
Offshorekonton, förfalskade handlingar, till och med mutor.
Jag måste ta det här till nån som kan stoppa honom.
- Vet du nån med den makten? - Nej, men du gör det.
Jobbar åt kommunfullmäktige.
- Har en billig peruk och billigare kropp? - Ånej. Tanny?
Hej. Neville här.
Dra på trissor. Du har aldrig ringt mig dagtid förr.
- Jag behöver en liten tjänst. - Jag hörde att du blev hemlös.
- Jag gottade mig åt det. - Hon hjälper mig aldrig.
Be om ursäkt.
Jag är ledsen.
Jag borde ha ringt. Jag kan vara så korkad.
- Fortsätt. - Du vet byggherren Christopher?
De har nåt fuffens för sig, och jag har bevis för din chef.
Du älskar ön lika mycket som jag.
Snälla.
Jag messar när han hinner. Kom inte för sent.
- Hon förlät mig. - Inte.
Jo då.
Bonnie visste inte hur mycket längre hon kunde stå ut.
Samtidigt hade agent Russell fullt upp med att skrämma livet ur dr Witt.
Om jag vore du, och inte ville bli misstänkt,
så skulle jag göra allt...
Föga förvånande hjälpte han dem.
Tyvärr, det går inte igenom.
Gud, vad pinsamt.
Jag ska bara upp på rummet och hämta ett annat.
Snart tillbaka.
Spara min plats.
Ricky blev aldrig kär igen.
Innan vi går in, berättade du för din mamma om oss?
Om att vi knullade igår på bårhuset? Nä, inte än.
Du har rätt. Hon borde höra det från mig.
Halloj! Det här är Andrew. Jag är arg på honom, men han sover över.
- Trevligt att träffas. - Hola.
Andrew.
Kom och sitt.
- Låt kvinnorna jobba. - Okej. Man tackar.
- Tänker han inte hjälpa till? - Typiskt gringos.
Känns som att du satte dit mig, och jag respekterar det.
- Jag har två händer. Vad kan jag göra? - Hämta bönorna.
- Varför jävlas du med alla jag gillar? - Funkar varje gång.
- Jag mår redan bättre. - Tack för att jag fick stå till tjänst.
Tack.
Mäktiga Drakdrottning!
Kan du inte trolla fram en smörgås?
Jag är skithungrig.
Ät skit då, Asia.
Kom igen.
De två gamla vännerna gick alltid till samma avlägsna strand.
Det var det enda stället där Drakdrottningen kunde vara Gracie.
Har du en åt mig?
Bitch!
Jag hatar dig.
Tack.
- Hur är det med maken? - Bra men tråkigt.
Alla karlar här är för fega för mig.
Varför skulle Drakdrottningen inte vilja gå ut på en öl?
Du förtjänar det.
Jag träffade nån häromdagen.
Enorma armar.
Han heter Egg.
Jag vet, störtfånigt.
Han jobbar åt amerikanen som bygger resorten.
Den där Christopher är snorrik. Frugan kom in och brände fem papp.
- Hur gör man det på ditt krimskrams? - Vite för den vite.
Det gillar vi.
Kanske Egg inte är ett så dumt namn ändå.
Det är dumt.
Senaste nytt från Key West.
Baby, kom hit. Jag tror de har hittat Yancys kropp.
Den misstänkte, Andrew Yancy...
- Misstänkte? - ...sågs senast i morse.
Jag hittade honom i den förtjusande, rymliga sovrumssviten.
Han flydde, men det tog ett tag, för huset är gjort för riktiga snajdare.
Sex sovrum med egna badrum.
- Italienskt kakel överallt. - Tack. Tillbaka till dig...
- Vad händer och fötter? - Jag bara saknade dig.
Herregud, vad klängig du är.
Nick kände sig manad att berätta sanningen.
Men det gick över.
Pengalös och hemlös
åkte Bonnie tillbaka till det enda ställe där hon alltid var välkommen.
Andrew?
Hon undrade om Yancy var ute och flanerade med sin nya följeslagerska Rosa.
Bonnie använde till och med ord som "flanerade" när hon tänkte.
Men tanken på de två ihop gjorde det lättare att göra det här.
Hon ville bara känna sig trygg.
Vi är så stolta över dig och ditt nya jobb.
Oavsett väderlek skiner solen alltid i ditt hjärta.
- Skål. - Salud.
Beklagar sorgen. Heather var en ikon.
- Hon var en bitch. - Två sidor av samma mynt.
Jorge, kan du göra mig en tjänst sen och låsa upp den här mobilen?
- Hur då? - Gör din Gen Z-grej. Hacka den.
Farfar kan hjälpa till. Han verkar teknikkunnig.
- Det är jag faktiskt. - Det tror jag nog det.
Sluta retas.
Låt honom lista ut det. Det är så han lär sig.
Det är allt.
- Din syster sa att ni ligger ihop. - Va? Mel, seriöst?
- Vad kunde jag göra? - Det är komplicerat.
- Så mystisk. Hon gillar mystiska killar. - Varför är du så här?
- Jag är född sån. - Han innebär stora problem.
Ja, nog är han stor. Enligt henne.
Mel låg med vår granne, mr Garcia.
Ha så skoj.
- Hans fru är din gudmor. - Vi är inte släkt.
Du sjunger bättre än du snackar.
Vad gör du här?
Det är mr Wendells ägor.
- Jag hjälpte honom passera. - Jag hjälper också folk med det.
Inte på samma sätt.
Mina chefer vill köpa marken.
De betalar bra.
Varför jobbar du för dem? Har du ingen själ?
Det kvittar hur fint paketet är om det inte finns nåt gott inuti.
Om nån vill betala mig för att vara fin, så är jag gärna det.
Som jag ser det jobbar alla för sig själva.
Du kan antingen spela spelet eller låta andra ta det som är ditt.
Hon gillade inte att hon började hålla med honom.
Måste jobba.
Lite senare kanske vi kan...
Mindre snack, mer sång.
Kommunkansliet låg 20 minuter bort,
men Nevilles sällskap gjorde resan kort.
Lycka till.
Det är lugnt. Jag är förlåten.
Inte en chans.
- Väntar du på mig? - Du verkar alltid tro det.
Fina skor.
- De är fejk. - Ser äkta nog ut.
Hej, Dawnie.
Kom nu.
Tack igen för det här.
- Ska jag ta den? - Visst. Perfekt.
Varför stannar vi?
Tack för skorna.
De är fan inte fejk.
Hämnden är ljuv.
Jag skulle vilja säga att det bara är affärer, men det vore en lögn.
Jag kommer njuta av det här.
Kör!
- Erkänn det först. - Vadå?
- Okej. Jag är inte förlåten. - Tack.
Vi ses, din mes!
Kör!
- Fort! - Jag kör ju!
Antingen var det bondtur eller ett magiskt ingripande.
Folk får tro vad de vill. Men jag vet vad jag tror.
Rosa försökte komma på ett sätt att säga att hon är glad att Yancy är här.
- Culo! - Najs.
Alla var inte lika glada.
- Säger du till om du kommer nånvart? - Visst.
Mrs Campensino, tack för att jag fick komma.
Jag ska ta ett snack med Rosa snabbt.
- Jorge, vamos. - Gå bara. Rädda dig själv.
Du styr stället med järnhand. Man måste ju det.
Respekterad, inte älskad.
- Allt bra? - Nej.
Vill du ha lite egentid? Jag vill inte vara i vägen.
Ro kunde inte natta barnen för att Sonny ville "slänga lite käft".
Han var inte glad.
- Tack för att du kom. - Vad vill du?
Du vet säkert vad Yancy hamnat i.
Han skulle aldrig döda nån.
Han skulle inte ens kunna ta livet av sig.
Det stannar mellan oss.
De sa ju att vi inte får skämta om självmord längre.
Inte vi. Bara du.
Precis.
Hur som helst, Yancy svarar inte.
Ingen har hört av honom och... Jag vet inte.
Jag är väl bara orolig.
Han mår bra. Jag har pratat med honom.
Ja, jag tänkte väl det,
men inte att du var dum nog att erkänna det.
Herrejävlar. Du lurade mig.
- Jag trodde inte du var smart nog. - Sätt dig.
Var är han och vad vet du?
- Han sa inget. - Tror du jag leker?
Jag ska kräva ut din samtalshistorik, och om du har hjälpt honom på något sätt,
jobbar du aldrig som polis igen. Comprende?
Men det gör inget.
Du och Monte kan säkert leva på hans lön som offentlig försvarare.
Ser du guldklimpen där?
Har du foton på din nya fina familj på skrivbordet?
Kanske det.
Gå och titta på dem och fråga dig själv om Andrew Yancy är värd mer än dem.
Yancy, mina föräldrar är där nere, och jag stal några öl av pappa.
Var är Yancy?
Han är borta.
- Mjukisbyxor och en T-shirt? - Jag vet vad det betyder.
Varför stack han utan att säga nåt?
- Jag har ingen aning. - Det har hon visst.
- Vad har du sagt? - Han är dålig för dig.
- Ät dem med mjölk! - Är du knäpp?
- Vart gick han? - Jag vet inte.
Lugn. Jag försökte bara låsa upp mobilen.
- Gjorde du det? - Nä. Den har Touch ID,
men man behöver ägarens fingeravtryck.
Kom in.
- Hej, gumman. - Hej! Vad gör ni här?
Vi åker till Andros imorgon, så jag ville ta farväl.
Men jag kommer ju och hälsar på.
Eve kastade sin bästa jag-sa-ju-det-blick.
Det var därför hon ville komma på ett sista besök.
Dags att kväva det i sin binda.
Caitlin, raring.
Har du sagt till Simon att din pappa lever?
Det skulle hon aldrig.
Hon gjorde det.
Eller hur?
Jag lovar att han inte säger nåt.
- Ny soffa? - Ja. Äkta läder.
- Snitsig. - Tack.
Den är jättefin.
Baby, kan du hämta några läsk? Vi ska prata tjejsnack.
- Då pyser jag. - Gullisen.
- Du har ett gott öga. - Tack.
Så här är det: Du bränner pengar som en pyroman.
Du sitter och babblar för din jesusjublande idiotmake.
Och nu tänker du hoppa på kvasten till Andros på familjesemester?
Din pappa är död. Ditt jobb är viktigt.
Det är att stanna här och sörja.
Vem fan tror du att du är? Han låter dig inte behandla mig så här.
För att du är pappas flicka?
Vet du vad? Det kvittar. För vet du varför?
Jag knullar honom.
Du kanske delar hans DNA.
Jag sväljer det.
- Fint sagt. - Jag har jobbat för hårt.
Jag skiter i om det är du eller din make.
Om nån jävlas med mig har jag inga problem med att släcka dem.
Pappa...
Är det okej att hon hotar mig?
Det här är nog faktiskt bra.
Det är viktigt att lista ut var alla står.
Pappa?
Baby, hur blir det?
Hör på...
Jag tror att det hettade till lite.
Men gumman, Eve vill bara vårt bästa.
Allas bästa.
Ut.
Så kul att ses igen.
Kom igen. Var inte sån nu.
Dra åt helvete, pappa.
Baby, vill du ha pizza eller kyckling?
Det blir bra.
Yancy planerade att ringa Ro senare och säga att han hade rätt.
Det var en kista i normal storlek.
Vad fan är ditt problem?
Varför stack du bara?
Det vore kul att snacka, men kanske inte när jag står i en grav.
Det här är vansinne. Det kommer inte funka.
Få se...
- Jag hinner inte triumfera. Vi borde gå. - Och om den låses igen?
Bra poäng.
Åh, gud. Fan vad äckligt.
Seriöst? Du jobbar på bårhus.
Ursäkta?
Kyrkvaktmästaren? Hade inte tippat på pistol.
Kanske en lövblås eller gräsklippare.
- Håll tyst. - Ja.
- Jag kan förklara... - Rör dig inte.
Sänk harpungeväret. Han är ingen fisk.
Okej.
- Vi vill inte ha trubbel. - Det ser illa ut, men vi är de goda.
Jag hinner inte förklara, men jag har en fråga till dig:
Har du ringt polisen?
Jag kan lista ut det själv. De har tur som har dig.
Vi pyser iväg då.
- Stanna! - Bra jobbat.
Yancy visste att Miamipolisen hade förändrats sedan hans dagar,
men han blev ändå förvånad över hur allvarligt de tar gravplundring.
- Varför stack du? Det var oschysst. - Din mamma hade rätt om mig.
Jag gjorde dig till medbrottsling, och nu plundrar du gravar.
Du sa det själv. Jag förstör ditt liv.
Du och min mamma bestämmer inte över mig.
Det handlar inte om din mamma. Du måste förstå att det här inte leder...
- Jag säger till när jag är klar med dig. - Okej.
Vi borde gå.
Din mamma är skitläskig.
Morgonen därpå var Bonnie fortfarande skärrad.
Hon hade flytt från sitt förflutna länge, men det spelade ingen roll.
Ibland kommer ens förflutna ikapp en.
Hej, ms Chase.
Jag menar Plover.
Speciellt om du låg med det när det gick i high school.
Cody?
Yancy hade fullt upp med Nicks mobil.
Killen gillar solnedgångar. Men vilken skum vinkel.
För om man fotar den här vägen,
så får man en bättre bild.
Borde du inte titta på sms istället?
Jag ska. Jag råkar bara gilla bilder.
Okej. Inget där.
Eve. Telefonbolag.
Här är ett från nån Claspers. "Upp i luften 7:30, chefen."
- Tre utropstecken? Känns onödigt. - Herregud.
Nick och Eve stiger på ett plan idag, och de återvänder knappast.
- Så vad gör vi? - Vi måste hitta dem.
- Vi kan fråga Claspers vilken flygplats. - Nej, det är nåt Nick skulle veta.
Ska ta en kaffe.
Nåt bra ställe nära flygplatsen?
Jag tror inte du måste maskera det.
Fråga bara vilken flygplats, för folk glömmer saker.
Gör du det till den trojanska kaffehästen kan det gå åt helvete.
Två olika förslag.
Titta bara. Fem utropstecken. Killen gillar kaffe mer än upp i luften.
Det är de små sakerna i livet som räknas.
Det finns ett flygfält nära kaféerna, och vi hinner dit.
Jag fixar. Jag skriver "tack".
Och kör på tio utropstecken.
Jag vill visa att jag talar hans språk.
Vi tar nåt åt dig också.
Jag stavade det inte "oxå", så han vet att jag är vuxen. Skickat.
- Varför? - Hövlighet är grunden till all vänskap.
Är man inte hövlig är det ingen riktig vänskap.
Tack, Hector. Ha det bra.
K.J. Claspers hade saknat kamratandan från sin tid som smugglare...
Eve!
...så det var kul att äntligen bonda med Eve.
- Är det mitt kaffe? - Vad pratar du om?
Har jag missförstått nåt?
Jag trodde hon skulle köpa en latte åt mig.
Ingen bryr sig.
Pratade du inte med honom?
Nästa gång tar jag med några alternativ.
- Så du kan välja vilken du vill. - Schysst.
Jag tog nästan samma klänning. Tänk vad pinigt.
Prata inte med kvinnor om deras kläder.
Okej.
B-gruppen.
Nu fan drar vi.
Lite trist att lämna USA för alltid.
- Vad lovade jag dig? - Ett lyckligt slut!
Ärligt talat var Nick inte rädd för Yancy.
Han kunde inte precis tackla planet.
Men han var livrädd för att Eve skulle se Yancy vid liv.
- Lite champagne åt damen. - Tack.
Jag står över. Jag kör.
Du är inte rolig.
När Nick såg hur Yancy gav upp och blev mindre och mindre
kändes det skönt att äntligen få en seger. Han förtjänade åtminstone en.
Så gott.
Ringer du mig?
Svara inte.
- Hallå? - Andrew Yancy här.
Vi träffades på en parkering. Din man försökte döda mig.
Han sa att du var död. Du låter inte vidare död.
Bara lite andfådd.
Vi ses snart.
Undertexter: Borgir Ahlström