Kažkodėl Nikas negalėjo nustoti galvojęs apie
vestuves su Yva ir visas ateities svajones.
Žinot, gal dar porelė vaikų, o gal net kateris.
Jis tikrai neįsivaizdavo,
kad vilks kone dvimetrinį drimbą ilgiausia Big Pain Ki prieplauka
tik viena ranka.
Sakoma, kad antrą kartą atimti gyvybę lengviau nei pirmą,
o trečią – lengviau nei antrą ir taip toliau, ir panašiai.
Suprantat.
Ruošdamasis visa tai pateikti kaip nelaimingą nutikimą –
dar vienas klasikinis atvejis, kai Floridos gyventojas nusitašė
ir nusprendė išplaukti pažvejoti naktį –
Nikas neabejojo dėl vieno. Sąžinė jį graužė vis mažiau.
MAJAMI BIČAS
Aš pasakysiu.
Džiaugiuosi, kad tas šiknius negyvas.
Labai tavimi didžiuojuosi.
Einu, išvirsiu kavos.
Ne.
Aš išvirsiu kavos.
Šiandien aš rūpinsiuosi tavimi.
Tai buvo mažmožis, bet Nikas jautėsi dėkingas.
Dabar jam to reikėjo kaip niekad anksčiau.
Šiaip jau, mažuti, gal išvestum Tili nusičiurkšti?
- Gerai. - Be to, gali baigti krauti daiktus?
Ir parašyk Klaspersui, kad išvykstame ryte.
Primink, kad jis – pilotas.
Jis nėra mano geriausias draugas, todėl tegul nustoja mane kalbinti.
Bus padaryta.
Metas išsinešdinti iš Floridos, mažuti!
Mieloji, matei mano telefoną?
Gal netyčia jį įdėjai į kurią dėžę.
O šūdas.
Evanas Šukas sukišo tiek pinigų į šitą namą,
kad savaitei paleido vidurius.
- Gerai. - Bet jis dar tikėjo savimi.
Tu esi sumauta žemės pardavimo mašina.
Didelio koto energija, didelio koto energija.
Mano vaikinai atvažiavo.
Skoti, dički Denai.
Leiskite man, pone.
- Sveiki atvykę. Enchanté. - Čia labai gražu.
Prašom.
Pakeliui pravažiavome miestelį.
- Žiauriai fainas. - Puiku.
Ši vieta nuraus jums stogą, girdit?
- Gerai. - Pažiūrėkim.
Sakau jums – sveiki sugrįžę namo.
Evanai!
Ačiū.
Kaip matote, šitas namas skirtas neeiliniam žmogui.
Jancis miegojo ne per ramiausiai,
bet vakar naktį iššliaužęs iš vandens
jis vietoj patogumo pasirinko saugumą.
...ir nuosavas lietaus dušas.
Atkreipkite dėmesį, kad galite matyti vandenį kone iš visų kambarių.
Baik.
- Vandenyje. - Pala, kas?
Smegenis graužiančios amebos.
Šūdas.
Jos patenka pro nosį arba ausį,
šiaip jau, pro bet kurią kiaurymę.
Jos patenka į vidų ir, žinot,
vos tik patenka, iškart griebiasi darbo.
Haliucinacijos, sąmonės užtemimai
ir panašiai.
Neįsivaizduoju, kaip čia patekau.
- Kur tavo kelnės? - Tai dar viena paslaptis.
Atėjau čia iš kokteilių vakarėlio.
Jūs buvote vakarėlyje?
Buvo taip smagu.
Labai malonu susipažinti, Spartakai.
Vyručiai, atrodot puikiai.
Kokia graži diena. Kas nori būti apkabintas pirmas?
Ar galime susidraugauti?
Taip.
Dieve, tikiuosi, jūs tapsit kaimynais.
Jis toks šlapias.
Man būtų ne pro šalį taip pasikrauti kasdien.
Atsiprašau dėl prakaito ir kraujo.
Kvepi puikiai, natūralus kvapas.
Man patinka viskas, ką darai.
- Ačiū. - Smagios apžiūros.
Man čia labai patinka.
Turiu raktą, todėl sugrįšiu, kada užsimanęs.
Visada smagu.
Duokite man sekundėlę.
Gerai? Puiku.
- Kas per šūdas čia buvo? - Nežinau.
Pala.
Paklausyk, drauguži.
Šitas žaidimėlis, kurį žaidi. Gerai, jis baigtas.
Kokį žaidimą žaidžiu? Aš laimiu?
Išsiaiškinsime, kai paskambinsiu savo teisininkams.
Žinant, kad pažeidei visas statybos normas,
abejoju, ar kam nors skambinsi.
O gal padarykim šitaip?
Matai gyvatę ana ten?
Jei pamatysiu dar vieną gyvūną, kuriam pakenkė tavo statybos,
nesvarbu, kaip jis bus sužalotas, tą patį padarysiu tau, blemba.
Pala. Grasini man, brolau?
Taip, brolau. Grasinu.
Ir jei neaiškiai pasakiau,
tai tik dėl to, kad per mažai stengiausi.
Kas per...
- Bičiuliai. - Mes jums paskambinsim.
Girdi skambutį?
Nikas pasiskolino Yvos telefoną, kad paskambintų į savąjį,
bet kol kas sėkmė nesišypsojo.
- Bent jau jam. - Eina šikt.
Ar mums jis patinka?
Ar mums... Akivaizdu, kad ne...
Nerandu jo.
Prisimink, kur turėjai jį paskutinį kartą?
4 PRALEISTI SKAMBUČIAI YVA
Kad mane kur.
Gerai.
Tai geriausia diena.
Keisti žodžiai iš žmogaus, kurio vos nenužudė, lūpų.
Nesutinku. Manau, šis jausmas aplanko
visus žmones, neseniai susidūrusius akis į akį su mirtimi.
Roza, gal galėtum bent trumpam apsidžiaugti?
Nikas Striplingas gyvas, o mes turime jo mobilųjį.
Byla baigta arba pradėta.
Žinai, turiu galvoje, išsirink juostą. Tai... Deganti byla.
- Žiūrėk į švieselę, gerai? - Su malonumu.
Šiaip jau žiūrėdamas į šviesą Jancis pamanė apsivemsiąs.
- Tau sukrėstos smegenys. - Man viskas gerai.
Būk geras, pasakyk, kad neatvažiavai čia mašina.
Nemanau. Roza, paklausyk.
Mums tereikia nulaužti Niko telefono slaptažodį.
Kaip nori tą padaryti?
Jau išbandžiau jo adresą. Jo vaiko vardą.
Išbandžiau gimtadienį. Išbandžiau net savo gimtadienį.
Aš tik ieškau naujų minčių, niekur neskubam.
Manau, man dar 45 minutes nieko neleis daryti.
Pamenu šitą stalą.
Taip, atmintis grįžta.
Mes suartėjome ant šito stalo.
- Taip. - Čia buvo kvapų,
atradimų ir ryšio vieta.
Magiškas laikas, pasibaigęs gerokai per greitai.
Ar čia yra tualetas?
Taip, koridoriuje, kairėje.
Ačiū.
Daugiau pakilumo. Mums gerai sekasi.
Roza norėjo džiaugtis, bet ji buvo atsargus žmogus.
Norom nenorom spėliojo, ar protinga ir toliau žaisti detektyvę.
Dr. Kampesino.
Sveiki. Detektyvas Mendesas.
Kuo galiu padėti?
Pažiūrėsime. Kur jūsų vaikinas?
Aš neturiu vaikino.
Girdėjau, klausinėjote apie Jancį.
Na ir kas? Aš jį vargiai pažįstu.
Gerai, bet supraskite. Jei kaip nors jam padėsite, jums šakės.
Žinot, kad tas šūdžius ieškomas dėl nužudymo?
Nesupratau?
Jis nušovė gydytoją.
Turiu liudytoją, mačiusią Jancį įvykio vietoje.
Turiu grįžti prie darbo.
Klausyk, mieloji, Janciui šakės.
Būtų nemalonu, jei ir tu su juo nugrimztum į dugną. Patikėk.
Jis neilgai išbus pasislėpęs.
Jis atrodo kaip Didysis Paukštis ir nesugeba prikąst liežuvio.
Entiendes?
Gerai.
Iš kur „Karalius ir aš“ turi tiek įžūlumo, kad stumtų ant manęs ir Didžiojo Paukščio?
Didysis Paukštis aukštas, geros širdies, turi gražias kojas.
Jis velniškai ištikimas Snaflpagasui.
Susikaupk. Tavęs ieško policija.
Kaip mes tave iš čia išvesime?
Turi sugrįžti į Sezamo gatvę. Pažiūrėk į mane.
- Tavęs ieško... - Aš truputį trenktas, bet kietas.
Tas tipas – nuodingas. Jis trykšta negatyvumu, o tu reaguoji.
Egui, kurio lūpa vis dar kraujavo ir pulsavo,
galvoje sukosi tik viena mintis.
Kas nors iš jūsų matėt Nevilį?
Ne.
Pasakyti jam, kad jo ieškai, Egai?
Jis žino.
Egas turėjo du pranašumus.
Sala buvo nedidelė, ir beždžionių čia buvo nedaug.
Tu su šita beždžione, Jaja, pribaigsit mane.
Ieškau jūsų draugo Nevilio.
Labai gaila.
Maniau, kad ieškai manęs.
Pirma reikalai, po to – malonumai.
Nemačiau jaunojo Nevilio.
Tai jis išgražino tau veidą?
Gėda. Toks gražus.
Čia jo beždžionė, ar ne?
Dabar ta beždžionė jos.
Susirask kambarį, Jaja.
O ten jo valtis.
Kur jis?
Čia jo nematai, ar ne?
Jei pamatysi Nevili, paskambink man.
Kodėl turėčiau?
Jis man moka, ne tu.
Tau visada svarbiausia pinigai, Greise.
Man ne gėda mumis rūpintis.
Ten – didžiulis pasaulis, Jaja.
Žinai, kaip būtų gera vieną gražią dieną nusipirkti lėktuvo bilietą?
Iš tikrųjų kur nors nukeliauti?
Mano istorija nesibaigia šioje saloje.
Negali baigtis.
Tai, ką darome, darome ne dėl pinigų.
Darome, nes esame išrinktosios.
Žinau.
Gerai. Dabar padėk nuleisti valtį į vandenį.
Jaunajam Neviliui praverstų pagalba.
Greisė nebuvo tikra,
ar užteks nustumti išklerusią seną valtį į jūrą,
bet žinojo viena.
Dėl močiutės ji turėjo būti daug atsargesnė
ir neprasitarti, kaip norėtų išplaukti su ta valtimi.
Rozos mintis iš pradžių atrodė gera, bet ji beveik iškart pasigailėjo.
Biče, rimtai?
- Alio. - Kas per velnias?
Paskelbta tavo paieška.
Taip, tai didelė klaida.
Baik.
Negaliu kalbėti.
Nuo kada tu nebekalbi, blemba?
Alio?
Brolau, tau viskas gerai?
Labai džiaugiuosi, kad dėl manęs nerimauji.
Labai. Išlik stebuklingas.
Sumautas tipas.
Kampesino.
Sulaikyk liftą.
Kampesino.
Pala! Sulaikyk liftą.
Bandžiau.
Viskas gerai.
Kas tas negyvėlis?
Kažkoks kvailys su motociklu.
Veido nebeliko. Norit pamatyti?
Ne, tiek to. Bet ačiū.
Kampesino, tik paklausiu.
Kodėl...
tokia daili moteris kaip tu išvis prasideda su Janciu?
Jei tau patinka farai, turi geresnių variantų.
Rozai buvo tekę flirtuoti su šikniais,
kad išsisuktų iš keblios padėties, bet ne šiandien.
Verčiau jau pasidulkinčiau su vyruku lavonmaišyje.
Manau, painioji mane su žmogumi, kurį gali mulkinti.
Vėliau Roza apkaltins Jancį, kad jis negulėjo tyliai.
Jis amžinai tą neigs.
Didelis lavonas.
- Esu mačiusi didesnių. - Tikrai?
Manau, pažiūrėsiu.
Tikrai ne...
Tau viskas gerai?
Mano sukrėtimui tai buvo ne į naudą.
Ką sau galvojai? Užpuolei farą.
Galiu netekti darbo.
Galiu sėsti į kalėjimą.
Gerai. Jei tai tave paguos,
girdėjau, kad moterų kalėjimai daug geresni už vyrų.
Gerai. Gal pakalbėkime, kur važiuojam?
Gal pasėdėkim tyloje?
Sutinku. Pasėdėkim tyloje.
Tai labai padėtų.
Tiesiog sėdėti ir važiuoti.
- Kas dabar? - Klausyk,
Mendesas pasakys, kad sulaužiau jam nosį, taip ir padariau,
bet jis negali to įrodyti, nes buvau lavonmaišyje.
Nieko prieš, jei atvažiuotume pas tave
ir apsispręstume dėl kito žingsnio?
Ne. Ir kas tie „mes“?
Įtraukei tą mielą koronerę į savo mėšliną pasaulį, tiesa?
Rochelijus perduoda linkėjimus.
Ji tau linkėjimų neperdavė, bet dėl to kaltas aš, ne tu.
- Čia bėglys? - Taip.
Duok telefoną.
Endriau, kaip teisininkas patariu pasiduoti,
bet žinau, kad to nepadarysi, todėl tiesiog paskambink, kai manęs prireiks.
Mes sportuojame.
Viso.
Krūtinė ar rankos?
- Noriu valgyti. - Nagi, flaco.
- Eime. - Šūdas!
Turėčiau daugiau sportuoti.
Klausyk, suprantu, atrodo, kad viskas nuėjo velniop.
Bet jei galėčiau išlošti truputį laiko,
manau, galėčiau viską sutvarkyti.
Galime pasislėpti pas mano tėvus. Ten ir važiuoju.
Štai apie ką ir kalbu.
Žinojau, kad nepyksti.
Egui kilo dar viena mintis, kur galėtų slėptis Nevilis.
- Kur jis? - Kas?
Tas šmikis Nevilis. Mačiau, kaip kalbėjotės.
Pastaruoju metu jo nemačiau.
Gal paklausk vienos iš tų kvailelių, kurios pasimauna ant jo pliurpalų?
- Jei su juo kalbėsiesi... - Nesikalbėsiu.
Iki pasimatymo.
Negaliu patikėt, kad su juo susitikinėjai.
Nuėjau į vieną pasimatymą,
o aš negaliu patikėti, kad susitikinėjai su visomis, su kuriomis susitikinėjai.
Ką nors radai?
Radau viską.
Pavogtame atmintuke buvo viskas.
Lengvatinio apmokestinimo sąskaitos, suklastoti aktai...
TEISIŲ ATSISAKYMO AKTAS BUHALTERINĖ APSKAITA
...net kyšiai vietoms valdininkams.
Tik turiu perduoti tai žmogui, kuris turi užtektinai galios jį pašalinti.
Pažįsti tokį žmogų?
Ne, bet tu pažįsti.
Dirba Nikols Taune tarybos pirmininko biure,
dėvi tą priežiūros nereikalaujantį peruką, esi matęs ją nuogą.
O, ne. Tanė?
Labas, čia Nevilis.
Nieko sau.
Dar niekad neskambinai man dieną.
Tane, man reikia nedidelės paslaugos.
Girdėjau, kad netekai namo.
Labai apsidžiaugiau.
Ji nepadės.
Atsiprašyk.
Tane, aš atsiprašau.
Turėjau tau paskambinti.
Kartais būnu šiknius.
Tęsk.
Žinai tą supirkėją Kristoferį Žaliajame paplūdimyje?
Taip.
Vyksta mėšlini dalykai. Turiu įrodymų.
Man tik reikia pateikti juos tavo bosui, kad jis galėtų ko nors imtis.
Žinau, kad myli šią salą ne mažiau už mane.
Prašau.
Parašysiu, kada galiu tave pas jį įleisti.
Nevėluok.
- Ji tikrai man atleido. - Neatleido.
Taip, atleido.
Bonė nežinojo, kiek dar ištvers slapstydamasi.
Jos nelaimei, Floridos salose
agentė Rasel taip kratė gyd. Vitą, kad šis iš baimės vos nepametė golfo šortų.
Jei būčiau jūsų vietoje
ir nenorėčiau būti įvardinta kaip bendrininkė,
manau, padaryčiau, ką galiu...
Nieko keisto, kad jis nusprendė padėti išrūkyti Bonę...
Atsiprašau, Bone, kortelės nenuskaito.
O Dieve. Kokia gėda.
Žinai, ką? Nueisiu į kambarį ir atsinešiu kitą.
Gerai.
Tuoj grįšiu.
Pasaugok mano vietą.
Rikis daugiau niekad neįsimylės.
Kol neužėjome į vidų, ar pasakojai mamai apie mus?
Ar pasakiau mamai, kad prieš 18 valandų kartą pasidulkinom morge?
Ne, apie tai neužsiminiau.
Taip, tu teisi.
Turbūt tą turėčiau pasakyti aš.
Šeima, čia Endrius.
Aš dabar ant jo pykstu, bet jis – draugas ir liks nakvoti.
Labai malonu susipažinti.
Hola.
Endriau...
Pasėdėk su manimi.
- Tegul jie dirba. - Gerai.
Ačiū, pone.
- Salud. - Salud.
Baik!
Jis net nepadės?
- Tipiškas amerikietis. - Ką čia bepridursi.
Jaučiu, kad mane pakišote, ir, jei atvirai, gerbiu jus už tai.
Turiu dvi rankas. Kuo galiu padėti, damos?
Atnešk juodas pupeles iš virtuvės. Gracias.
Papi, kodėl nekenti visų mano vaikinų?
Kaskart suveikia.
Aš jau jaučiuosi geriau.
Ačiū, ponia Ky, kad leidote padėti.
Ačiū.
Galingoji Drakonų karaliene,
gal galėtumėt iškviesti dvasią, kad suteptų man sumuštinį?
Mirštu iš bado.
Eik tu šikt, Eiža.
Ateik.
Dvi senos draugės visada keliaudavo į atokiausią salos paplūdimį.
Tik ten Drakonų karalienė galėjo būti tiesiog Greise.
Atnešei ir man?
Kale!
Nekenčiu tavęs.
Ačiū.
Kaip laikosi tavo vyras?
Geras, bet nuobodus.
Visi vietiniai vyrai nė šuns pypo neverti.
Kas sakė, kad Drakonų karalienė nenorėtų alaus ir salotų su jūros gėrybėmis?
- Tu to nusipelnei. - Tikrai taip.
Bet anądien susipažinau su tokiu vyruku.
Rankos didžiulės.
Jo vardas Egas.
Žinau, kvailas vardas.
Jis dirba amerikiečiui,
statančiam tą kurortą.
Tas Kristoferis aptekęs pinigais.
Žmona užėjo į mano parduotuvę ir paliko penkis gabalus.
Kaip išleisti penkis gabalus tokioje skylėje?
Baltos ponios mokestis.
Mums tai patinka.
Gal Egas ne toks ir blogas vardas.
Blogas.
Banda bėga...
Duodu du už vieno kainą.
WZPZ14. Sekame įvykius Ki Veste.
IEŠKOMAS ĮTARIAMASIS ENDRIUS JANCIS
- Skvoteris buvo surastas... - Mažute! Pupa, ateik.
Manau, surado Jancio kūną.
Įtariamasis Endrius Jancis
- paskutinį kartą matytas čia šį rytą. - Įtariamasis?
Aptikau poną Jancį gražiame, erdviame miegamajame antrame aukšte...
Atsiprašau, pagrindiniame miegamajame.
Jis greitai pabėgo, bet, žinoma, užtruko minutėlę,
nes, kaip matote, namas skirtas turtuoliams.
Šeši miegamieji, visi su vonios kambariais.
- Ačiū, pone. - Žinokit, visur – itališkos plytelės.
Grįšime po...
Kas nutiko, pupsikai?
Tiesiog pasiilgau tavęs.
Vajetau, tau taip norisi dėmesio.
Nikas pajuto norą pašaukti ją ir papasakoti tiesą.
Noras praėjo.
Neturėdama pinigų ir vietos, kur apsistoti,
Bonė grįžo į tą vietą, kurioje, kaip žinojo, visada buvo laukiama.
Endriau!
Ji norom nenorom ėmė spėlioti, ar Jancis bastosi
su savo nauja drauge Roza.
Bonė vartodavo tokius žodžius kaip „bastytis“ net galvodama.
Šiaip ar taip, vien nuo tos minties tapo lengviau padaryti tai.
Ji tik norėjo jaustis saugi.
Mija, mes labai didžiuojamės, šįvakar švęsdami tavo naują darbą.
Nesvarbu, apie kokį orą pranešinėtum,
tavo širdy visada švies saulė.
Mami.
- Į sveikatą. - Salud.
- Į sveikatą. - Laimės.
Salud.
Užjaučiu dėl Heteros Orų Merginos. Ji buvo legenda.
Ji buvo kalė.
Dvi tos pačios monetos pusės.
Chorche, gali po pietų padaryti man paslaugą?
Gali padėti man atrakinti šitą telefoną?
Kaip?
Na, žinai, kaip Z karta.
Įsilaužk. Nulaužk kodą.
Gal galim pasikviesti ir senelį,
nes atrodo, kad jis nusimano apie technologijas.
Tiesą sakant, nusimanau.
Ne, aš matau. Gerąja prasme.
Nesišaipyk iš jo.
Viskas gerai.
Tegul jis pabando.
Taip jis tobulėja.
Ir viskas.
Tavo sesuo sako, kad su juo miegi.
Ką? Mel, rimtai?
Brolau, ką nori, kad daryčiau?
Tai sudėtinga.
Paslaptinga.
Jai patinka šiek tiek paslaptingi vyrai.
Kodėl taip elgiesi?
Tokia mano prigimtis.
Tas vyras – didžiulė bėda.
Aš matau.
Jis tikrai didžiulis.
Ji taip sakė.
Kas?
Mel pernai pasimylėjo su mūsų kaimynu ponu Garsija.
Pasismagink.
Jo žmona – tavo krikštamotė.
Mes ne kraujo giminės.
Bet kaskart, kai bandau Palūžtu ir verkiu
Nes verčiau jau liūdėsiu namie
Todėl taupau visą savo meilę
Man labiau patinka, kai dainuoji nei kalbi.
Ką čia veiki?
Ta žemė priklauso ponui Vendelui.
Aš jam padėjau iškeliauti.
Aš irgi kartais taip padedu žmonėms.
Ne taip pat.
Mano bosai bando nupirkti tą žemę savo kurortui.
Sumokės gerą kainą.
Kodėl tu jiems dirbi?
Neturi jausmų?
Nesvarbu, kokia graži pakuotė,
jei viduje nieko gero.
Kai kas nors norės sumokėti, kad gražiai elgčiausi,
mielai tą padarysiu.
Mano akimis žiūrint, visi sukasi kaip išmano.
Gali arba prisijungti prie žaidimo, arba žiūrėt, kaip apkrausto tavo kišenes.
Jai nepatiko, kad ėmė su juo sutikti.
Turiu grįžti prie darbo.
Gal vėliau mudu...
Mažiau kalbėk, daugiau dainuok.
Taigi, taupau visą savo meilę tau
Sakydavai man
Pabėgsime kartu
Iki valdžios institucijų biuro Nikols Taune
buvo 20 minučių kelio,
bet dėl turimos draugijos Nevilis norėjo, kad kelias būtų ilgesnis.
Sėkmės ten.
Viskas bus gerai. Sakau tau, ji man atleido.
O aš sakau, kad neatleido.
Palauksi manęs, ar ne?
Tu visada taip galvoji.
Labas.
Gražūs bateliai.
Čia klastotės.
Mane apkvailinai.
Sveika, Done.
Eikš.
Dar kartą už tai ačiū.
Nieko prieš, jei įjungsiu? Jis nemoka naudotis technologijomis.
Gerai. Taip, puiku.
Pala, kodėl sustojome?
Ačiū už batelius.
Jie – ne sumautos klastotės.
Metas atsiskaityti, sūnau.
Norėčiau pasakyti, kad tai tik verslas, bet meluočiau.
Man patiks.
Važiuok!
- Pirma pripažink. - Ką?
Gerai. Ji man neatleido.
Ačiū.
Iki pasimatymo, suski!
Važiuok!
- Greičiau! - Važiuoju!
Ar tikite, kad plūduriuojanti Nevilio valtis – akla sėkmė...
- Ką? - ...ar magiškas įsikišimas,
tai priklauso nuo to, koks žmogus esate.
Bet žinau, ką galvoju aš.
Roza bandė sugalvoti, kaip subtiliai pasakyti Janciui,
kad džiaugiasi, jog jis čia.
- Culo. - Geras.
Džiaugėsi ne visi.
Gerai, žmogau.
Jei pasistūmėsi į priekį, ateik pas mane, gerai?
Gerai.
Ponia „Kampensino“, labai ačiū, kad mane priėmėte.
Einu, paplepėsiu su Roza.
Chorche, vamos.
Viskas gerai, Chorche. Gelbėkis.
Namai valdomi tvirta ranka.
O kaip kitaip, suprantat mane?
Pagarba, ne meilė.
Jums viskas gerai?
Ne, negerai.
Gal norėtumėte pabūti viena?
Gal leisiu jums truputį pagalvoti?
Nesinori jūsų varginti, kai užplūdo tiek jausmų.
Ro turėjo praleisti vaikų migdymą,
nes Sonis užsimanė paplakti liežuviu.
Jis nebuvo sužavėtas.
Ačiū, kad atėjai.
Ko nori, Soni?
Esu tikras, kad girdėjai apie savo draugą Jancį.
Abu žinome, kad jis nieko nenužudė.
Po velnių, tas mulkis turbūt net nenusižudytų, nors ir bandytų.
Tik tarp mudviejų.
Visi gavome tą įspėjimą, kad nebeturėtume juokauti apie savižudybes.
Gavome ne visi. Tik tu.
Taip.
Žodžiu. Jancis neatsiliepia į skambučius.
Niekas su juo nekalbėjo ir... nežinau.
Turbūt man dėl jo neramu.
Jam viskas gerai.
Aš su juo kalbėjausi.
Taip. Pamaniau, kad taip galėjo nutikti.
Tik nemaniau, kad būsi toks kvailas ir prisipažinsi.
Eik tu šikt. Išdūrei mane.
Nemaniau, kad turi tiek proto.
Dėk savo subinę ant kėdės.
Tai kur Jancis, ir ką tu žinai?
- Jis man nieko nepasakojo. - Manai, aš čia durnių volioju?
Paimsiu tavo pokalbių išrašus
ir jei sužinosiu, kad kokiu nors būdu jam padedi,
nebebūsi sumautu faru, comprende?
Bet viskas gerai,
esu tikras, kad judu su Monte išgyvensit iš jo valstybinio advokato algos, ar ne?
Matai tą širdžių ėdiką štai ten?
Pasistatei savo gražios naujos šeimos nuotraukas ant stalo?
- Gal. - Gerai.
Tada gal nueik, pažiūrėk į juos ir paklausk savęs, ar sumautas Endrius Jancis
vertas, kad viską dėl jo sumautum?
Janci, mano tėvai apačioje, nušvilpiau kelias tėčio alaus skardines.
Mama, kur Jancis? Kambaryje jo nėra.
- Jis išėjo. - Ką tu...
Aš su sportinėmis kelnėmis ir marškinėliais.
Žinau, ką reiškia sportinės kelnės ir marškinėliai.
Palauk, nesuprantu. Kodėl jis išeitų nieko nepasakęs?
- Neįsivaizduoju. - O, taip, ji žino.
- Ką jam pasakei? - Kad jis tau netinka.
- Be pieno neskanu. - Mama, kas tau negerai?
- Tėti, kur jis išėjo? - Nežinau.
Nežiūrėk į mane. Aš tik bandžiau atrakinti telefoną.
- Atrakinai? - Ne, negalėjau.
Jis užrakintas piršto atspaudu,
bet tai negelbsti, nebent turėtum to tipo pirštų atspaudus.
NIKOLAS STRIPLINGAS
Prašom.
Sveika, mieloji.
Labas. Ką čia veiki?
Rytoj iš ryto keliausime į Andrą,
todėl norėjau ateiti atsisveikinti.
Bet ne visam laikui, nes aš atvažiuosiu aplankyti.
Yva metė į Niką iškalbingą „ar aš tau nesakiau“ žvilgsnį.
Todėl ji ir norėjo užsukti, kol jie neiškeliavo iš Floridos visiems laikams.
...bet vis tiek, argi ne šaunu?
Metas buvo viską užbaigti, kol dar ne vėlu.
Keitlina, širdele.
Ar pasakei Saimonui, kad tavo tėtis dar gyvas?
Ne, ji tikrai nepasakytų.
Ji pasakė.
Ar ne, mieloji?
Pažadu, jis niekam neprasitars.
Čia nauja sofa?
Taip, tikros odos.
- Prašmatni. - Ačiū.
Ji labai graži.
- Man patinka. - Ačiū.
Mielasis, gal atneštum mums dvi stiklines kolos su ledu iš šaldytuvo?
Noriu pasikalbėti tarp mūsų mergaičių.
- Supratau užuominą. - Taip. Koks jis žavus.
Tikrai turi gerą skonį.
Ačiū.
Taigi, esmė tokia.
Leidi pinigus, lyg baltoji šiukšlė, ką tik išlošusi loterijoje.
Sėdi ir pliurpi su savo sumautu nevykėliu, Jėzų įsimylėjusiu vyru.
O dabar dar galvoji, kad nuvilksi savo liesą subinę į Andrą pabūt su šeima?
Tavo tėtis miręs.
Tavo darbas labai svarbus –
likti čia ir vaidinti gedinčią dukrą.
Kas tu tokia, po galais, kad man nurodinėtum?
Jis neleis tau taip su manimi elgtis.
Nes tu – tėvelio dukrelė?
Žinai, ką? Jam nusispjauti, ir žinai, kodėl?
Aš su juo dulkinuosi.
Gal tu ir turi tą patį DNR.
Aš jį nučiulpiu.
Labai gražu.
Aš per daug sunkiai dirbau.
Man nusišikti, ar tai tu.
Nerūpi, ar tai tavo sumautas vyras.
Jei kas nors kiš nagus prie mano pasaulio,
aš be problemų juos pakasiu, blemba.
Tėti,
tu nieko prieš, kad ji man taip grasina?
Žinai, ką? Manau, kad gerai.
Manau, mums labai svarbu išsiaiškinti, ką visi galvoja.
Tėti?
Mažuti, ką renkiesi?
Klausykit,
manau, atmosfera čia truputį įkaito,
bet, širdele, Yva tik nori to, kas mums geriausia.
Visiems mums.
Nešdinkitės.
Buvo labai malonu pasimatyti.
Liaukis, mieloji. Nesielk taip.
Eik ir užsikrušk, tėti.
Mielasis, mirštu iš bado. Valgysim picą ar sparnelius?
Gerai.
Gerai. Tai gerai.
Jancis priminė sau, kad vėliau paskambintų Ro
ir pasakytų, kad jis buvo teisus.
Karstas išties buvo normalaus dydžio.
Brolau, kas tau negerai, blemba?
Kodėl taip ėmei ir išėjai?
Žinai, šiaip jau mielai apie tai pasikalbėčiau,
bet gal ne stovėdamas kapo duobėje.
Tai beprotybė. Tu tai žinai, ar ne?
Nieko neišeis.
Pažiūrėkim.
Neturiu daug laiko pasakyti „sakiau“.
- Mums turbūt reiktų eiti. - O jei ekranas vėl užsirakins?
Gerai sakai.
O Dieve.
Kaip šlykštu.
Rimtai?
Tu dirbi morge.
Atsiprašau?
Kapinių prižiūrėtojas?
Nesitikėjau, kad turėsite ginklą.
Maniau, jūs galit turėti lapų pūstuvą arba žoliapjovę.
- Užsičiaupk. - Gerai.
- Klausykit, manau, galiu paaiškinti... - Nė iš vietos. Nė žingsnio.
Roza, nuleisk harpūninį šautuvą. Jis ne marlinas.
Taip.
Mes nenorime bėdų.
Žinau, atrodo prastai, bet, garbės žodis, mes tie, kurie geri.
Pernelyg ilgai aiškinti.
Bet tikrai turiu jums tik vieną klausimą, pone.
Ar iškvietėte policiją?
Rodos, atsakymą jau žinau.
Labai atsiprašau. Jiems pasisekė, kad jus turi.
Mes tiesiog eisime. Jokių problemų, pone.
- Stokit. - Ačiū. Puikiai dirbate savo darbą.
Jancis žinojo,
kad Majamio policijos departamentas stipriai pasikeitė jam išėjus,
bet vis dar stebėjosi, kaip rimtai jie reaguoja į kapų plėšikus.
Kodėl mane palikai? Taip nemandagu.
Tavo mama teisi, aišku?
Atitraukiau tave nuo darbo. Paverčiau tave bendrininke.
Šiąnakt tu plėši kapus.
Roza, klausyk, tu pati pasakei.
Sakei, kad gadinu tau gyvenimą.
Ne tau spręsti, ką darau su savo gyvenimu, ir ne mano mamai.
Tavo mama čia niekuo dėta.
Tiesiog supratau faktą, kad nieko...
Aš tau pasakysiu, kai su tavimi baigsiu.
Gerai.
Turėtume eiti.
Bet tavo mama – bauginanti.
Kitą rytą Bonė vis dar buvo suirzusi, ir ne be reikalo.
Ji daugybę metų bėgo nuo praeities, bet tai nebebuvo taip svarbu.
Kartais praeitis vis tiek tave pasiveja.
Sveika, ponia Čeis.
Tai yra, Plovere.
Ypač kai užsiėmei su ja seksu, kai ji dar mokėsi vidurinėje.
Kodi.
Atrakinęs Niko telefoną, Jancis kibo į darbą.
Dieve, tas vyrukas dievina saulėlydžius.
Turiu galvoje, keistas rakursas, ar ne?
Jei ką nors fotografuoji,
tada pakreipi šitaip,
akivaizdu, kad tada kadras bus daug geresnis.
Kodėl žiūrime nuotraukas? Ar neturėtume skaityti žinučių?
Paskaitysiu. Tiesiog informaciją priimu vizualiai.
Gerai. Nieko.
Yva.
Telefonų kompanija.
Čia nuo kažkokio Klasperso.
„Kylam 7.30 val., bose.“
Su trim šauktukais. Kam tiek reikia, ar ne?
O Dieve.
Nikas su Yva šįryt kažkur sėda į lėktuvą,
galvą guldau, jie negrįš.
Gerai, tai kas dabar?
Turim juos rasti, kol nepaspruko.
Turbūt galėtume tiesiog paklausti Klasperso, kuriam oro uoste.
- Ne, nereikia. Nikas tą žinotų. - Kodėl ne?
Ne, palauk. Duok.
Paimsiu kavos.
Ar yra gerų kavinių prie oro uosto?
Nesu tikras, kad reikia slapstytis, prisidengiant kava.
Jei būtum tiesiog paklaususi: „Primink, kuris oro uostas?“ Nes žmonės pamiršta.
Bet jei paverti kavą Trojos arkliu,
viskas gali žlugti.
Dvi rekomendacijos.
Tik pažiūrėk, penki šauktukai.
Tas vyrukas kavą myli labiau nei pakilimą.
Svarbiausi yra paprasti dalykai, tiesa? Visiems. Nuolat pasimokau.
Šalia tų kavinių yra vienas aerodromas, galim spėti laiku.
Gerai, supratau.
Gerai, padėkosiu.
Ir padėsiu dešimt šauktukų.
Parodysiu, kad kalbu jo kalba, kad jis jaustųsi jaukiai.
Mes tau taip pat ką nors nupirksim.
Bet parašysiu „taip pat“, ne „tp“,
kad suprastų, jog esu suaugęs, ir išsiunčiau.
Kodėl taip parašei?
Mandagumas – draugystės pagrindas.
Jei nesi mandagus, negali užmegzti tikros draugystės.
Žmonės mėgsta mandagumą. Aš jį mėgstu.
- Ačiū, Hektorai. Sėkmės. - Gero skrydžio.
K. Dž. Klaspersas ilgėjosi bičiulystės
iš senų kontrabandos gabenimo laikų...
Yva.
...todėl džiaugėsi galiausiai susipažinęs su Yva.
Čia mano kava?
Ką čia kalbi?
Manau, nesusikalbėjome.
Maniau, ji atneš man latę, todėl neužsukau į įprastą kavinę.
Niekam nerūpi, biče.
Maniau, tu su juo pasikalbėjai.
Kitą kartą, žinai, ką? Atnešiu kelis variantus,
kad galėtum pasirinkti,
- kurią norėtum išgerti. - Jėga.
Žinai, vos neapsirengiau lygiai taip pat. Būtų buvę nejauku.
Nekalbėk su moterimis apie jų drabužius.
Gerai.
B grupė.
Nešdinkimės iš čia.
Man truputį liūdna išvykti iš Amerikos visam laikui.
Ką tau pažadėjau?
Ilgai ir laimingai!
Dievas mato,
Nikas ne itin bijojo, kad Jancis jį pasivys.
Turiu galvoje, jis juk neužgrobs lėktuvo.
Bet jis siaubingai bijojo,
kad Yva pamatys Jancį gyvą.
Lašelis šampano mano damai.
Ačiū, mielasis.
Man nereikia, ačiū. Aš už vairo.
Nejuokinga.
Nikas matė, kaip Jancis pasidavė
bei ėmė mažėti ir mažėti,
ir jam palengvėjo, kad pagaliau laimėjo.
Jis nusipelnė bent kartą laimėti.
Kaip skanu.
Tu skambini man?
Neatsiliepk.
- Klausau. - Labas, Yva, čia Endrius Jancis.
Susitikome prie „Winn-Dixie“.
Tavo vyras bandė mane užmušti.
Jis sakė, kad tu negyvas, o iš balso sprendžiant, neatrodai negyvas.
Ne, tik truputį uždusęs.
Greitai pasimatysime.
Išvertė Sandra Siaurodinė