Tiesiog pasakyk, Yva.
Pasakyk, kad nužudei mano tėvą.
Man tereikia, kad tu tai pripažintum.
Niekad tau nepasakysiu, kad nužudžiau tavo tėvą, nes aš jo nenužudžiau.
Tėti?
Sakiau! O Dieve, būtum mačiusi savo veidą.
Tėti?
Aš tave myliu.
Aš čia.
Šeimos susitikimai gali būti sudėtingi.
Todėl, prieš tęsdami mūsų trumputį pasakojimą,
turime šiek tiek sugrįžti ir pažiūrėti, kaip visa tai nutiko.
PRIEŠ 5 METUS
Semai?
Mole.
Girdžiu tave.
O Dieve.
Aš myliu tave, Mole.
Visada mylėjau.
Ir aš.
Gerai, stabdom. Stabdom.
Yva, čia „Vaiduoklis“.
Pagaliau pamatai savo mirusį vyrą prieš jam iškeliaujant į rojų.
Kur ašaros?
Labai keista, nes kai repetavau…
Turiu galvoje, tiesiog… ašaros upeliais liejosi.
Turi sugebėti jas išlieti, kai reikia.
Taip, ne, dirbu profesionaliai.
Manai, jei pakvietė į automobilių nuomos reklamą, esi žiauriai kieta?
Nesi.
Beje, puikiai padirbėjai, Eidenai.
Yva, kai ją užsipuldavo, galima sakyti, reaguodavo visada vienodai.
Ar manytumėt, kad Eidenas taip puikiai padirbėjo,
jei prieš kiekvieną užsiėmimą jis jums nepačiulptų?
Nes užuodžiu jūsų kiaušų smarvę iš jo burnos.
Nešdinkis!
Užsikrušk.
Turite suprasti, sumautą vaikystę jai padėjo ištverti
tik žinojimas giliai širdyje.
Būsiu suknista žvaigžde.
NEŽEMIŠKO LENGVUMO MADA
Čia tu. Tu – žurnale.
- O Dieve, aš taip tavim didžiuojuosi. - O Dieve.
Nikas, kaip vienišas tėtis, stengėsi kiek išgalėdamas.
Ir aš tave myliu, tėti.
Tik pažiūrėk.
Tik aš gal užsegčiau šitą sagą, nes…
Čia tik papai.
Taip.
Deja, čia buvo Majamis, o Keitlinai buvo tik 17-a.
Taigi, kur tik bepasisuktų, Nikas susidurdavo su naujomis klaidomis.
VASAROS ATLANKA HEILĖS ŽURNALAS, PABAIGA
Jis nesidžiaugė vesdamas dukrą į žurnalo pristatymo šventę
ir tikėjosi, kad ji nesusivilios odekolonais ir ryškiomis šviesomis.
- Argi ne šaunu? - Visai šaunu.
- Prašom. - Paėmiau tau gėrimą.
Ačiū.
„Sprite“?
Aš ne vaikas.
Dieve, tėti.
Žinai, gal eisiu, pabūsiu su kitais modeliais
ir prekės ženklų atstovais ana ten.
- Galima? - Jėga. Einam, paplepėsim.
Užriečiam ūsus.
Pala, kaip manai, gal galiu eiti viena?
Ne dėl tavęs, tėti. Aš tik… Aš noriu…
- Taip, eik, parodyk jiems. - Gerai, myliu tave.
Myliu tave.
Gal dėl to, kad pajuto, jog dukrelė tolsta,
bet mūsų geraširdis, smulkus sukčius atrodė pažeidžiamesnis nei įprastai.
Ačiū.
Galit vadinti mane romantiku, bet tikiu meile iš pirmo žvilgsnio.
Tik nepasakyčiau, kad tai visada yra geras dalykas.
Nebespoksok į mano sumautus papus, biče.
Mano diena buvo žiauriai sušikta.
Gerai, atsiprašau, kad spoksojau,
bet tu – iš „Avis“ reklamos, važiuoji ten kabrioletu?
Taip!
- Tu ten taip gerai atrodai. - Ačiū.
Manęs dar niekad nebuvo atpažinę.
- Tikrai? - Taip,
laukiau, kol mane atpažins.
Tu žvaigždė.
Kodėl dirbi čia?
Ir aš taip sakau, ar ne? Ir man lygiai taip pat atrodo.
Kuri dalis tau patiko labiausiai?
Kai tu atsisukai į kamerą ir…
Štai taip.
Kaip seksualu. Atsiprašau.
Ar viską sumoviau?
Dar ne, bet turi laiko.
Tiesiog jis privertė mane pasijausti visiška nevykėle.
Garbės žodis, man atrodo, jis kaifavo mane žemindamas.
Klausyk, jei tas šiknius turėtų talento, vaidintų pats.
Nevestų vaidybos užsiėmimų prekybos centre.
Aš tik… Visada buvau viena iš tų žmonių,
kurie galvoja, kad jų gyvenimas bus labai gražus ir ypatingas.
Bet gal laikas pažiūrėti į suknistą veidrodį ir suprasti,
kad esu mergaitė už baro ir mano gyvenimas bus suknistas jovalas, supranti?
Tavęs laukia nuostabus, ypatingas gyvenimas.
Garantuoju.
Kiek tik save prisiminė,
Yva laukė, kol kas nors jai tą pažadės.
Dievinu šitą dainą!
Dabar gali žiūrėti į mano papus.
Gerai.
Nori, kad pašokčiau su tavim?
Ne.
Noriu, kad žiūrėtum.
Vargu ar kuriai nors dukrai patiktų žiūrėti,
kaip baro mergaitė šoka tėčiui striptizą.
Keitlinos laimei, jos pačios laukė daugybė dar nepriimtų blogų sprendimų.
SVEIKI ATVYKĘ Į YVOS IR NIKO VESTUVES
Sveiki visi. Aš – vyriausias pabrolys.
Sveika, mieloji. Čia mano žmona.
Dar nė metai buvo nepraėję,
bet buvo logiška, kad Yva savo pamerge pasirinko šunį, ne Keitliną.
Nesąmonė.
Niki, kai su tavim susipažinau, buvau išties išklydusi iš kelio.
Tu – geriausias mano pažįstamas vyrukas,
todėl pasirinkau tave. Kad suteiktum man gyvenimą, kokio visada troškau.
Ir žinau, kad vieną dieną tapsi nuostabiausiu tėčiu.
Vieną dieną?
Myliu tave, Niki.
Aš tave myliu.
Myliu tave.
Yva, pažadu tave mylėti kiekvieną amžinybės akimirką.
Čia iš „Saulėlydžio“.
Mažuti. Tai mano mėgstamiausias filmas.
- Tili. - Pažiūrėkit. Jis siaubingas.
Aš niekad…
Nežinojau, kas yra meilė, kol nesutikau tavęs.
Visada tavimi rūpinsiuosi.
Pažadu.
Dabar skelbiu jus vyru ir žmona.
- Gali pabučiuoti nuotaką. - Taip!
Mazel tov!
Mažuti!
Kalbant apie Jancio praeitį,
tuo metu jis dar dirbo detektyvu Majamyje.
Šiame darbe jam nepatiko tik viena – vilkėti kostiumą.
Majamio policija! Nė iš vietos!
Ypač nemėgo su kostiumu vytis nusikaltėlius.
- Šūdžius. - Bėk.
Kas per velnias?
Traukitės!
Po galais, žmogau.
Šūdas, seni.
Gerai. Nagi. Stokis.
Stokis. Duok rankas.
Nesimuistyk. Lėčiau. Eime.
Aš nieko nepadariau.
Taip, dabar aišku, dėl ko taip bėgai.
Turime įrašą, kaip apvogei manikiūro saloną.
Žinai, kas blogiausia, kai gyveni nusikaltėlio gyvenimą?
Jei visada bėgi nuo įstatymo, neturi kada stabtelėti
ir pasigrožėti tave supančiu menu.
Pažvelk į šią sieną. Rimtai. Pažiūrėk.
Neblogai.
Neblogai? Žiauriai gražu.
Žinai, ką, tau reikia laiko pasėdėti ir pagalvoti apie savo pasirinkimus.
Sportinis režimas. Nusuko. Taip!
Per kitus kelis mėnesius
Nikas su Iziu įsuko apgavystę su elektriniais vežimėliais.
Koks jausmas, mažuti?
- Koks rezultatas? - 4:3, tu, kamuolys mano.
- Sveika, mažute. - Tai šitaip dirbi?
Ne. Mes šįryt pardavinėjame kaip pasiutę.
Mes tik… Mes labai užsiėmę.
- Padarėm nedidelę pertraukėlę. - Galit nebemalti šūdo.
Čia – medicininės įrangos tiekimo bendrovė, ar ne?
Nesu mačiusi, kad būtumėte išsiuntę ar gavę siuntą.
Todėl… tai…
Samdome kitas firmas…
Taip, priimame užsakymus, paskui juos atiduodame firmoms.
Atiduodam… Taip, taigi…
- Ačiū, kad man paaiškinot. - Atiduo…
Visas šitas suknistas reikalas – apgaulė.
Šitas mulkis gydytojas išrašo padirbtus receptus
neegzistuojantiems pacientams.
Jūs, šikniai, norite būti padugnėmis nusikaltėliais?
Puiku. Gyvenkit savo gyvenimą.
Aš nesivelsiu. Skambinu farams.
Yva, širdele. Pasikalbėkim.
Nori pasikalbėti?
Blemba, nori pasikalbėti, Niki?
Jei sėsiu į kalėjimą, kas pasirūpins Tili?
Yra, prašau. Turiu sūnų.
Anksčiau reikėjo apie tai pagalvoti.
Yva, prašau.
Alio?
Apsišlapinai?
Nes mokykloje išsigandęs jis apsišlapindavo.
- Mes tave maustom, seni. - O Dieve.
Mažuti, kaip gerai jį išdūrėm.
- Jėzau Marija. - Dieve, būtum matęs savo veidą.
Prisigerkim!
Taigi, žinoma, papasakojau Yvai.
Jei Marisolė sužinotų, kad pažeidinėjam įstatymą, sprogtų iš pykčio.
Taip, ji nuoboda.
- Ji mano žmona. - Gerąja prasme.
Taigi, klausyk, gaunu pacientų vardus iš Brovardo ir Deido ligoninių darbuotojų.
Sumoku jiems jų dalį, visi patenkinti.
Labai gudru, mažuti.
Bet kartais susiduriu su kokiu nors šventeiva,
manau, jį lengviau įtikintų tokia karšta pupytė kaip tu.
Todėl norėjau paklausti, gal kartais norėtum mums padėti?
Leisk mane į aikštę, treneri.
Kaip manai, žmonės supyktų, jei pasimylėtume ant stalo?
Aš – ne.
Pažadu nežiūrėti pirmosios dalies.
- Juokauju. Štai ir ji. - Koks tu šlykštus.
Užsičiaupk. Sveika, mažute, nieko sau.
- Kaip gražiai atrodai. - Ačiū.
Maždaug tuo pačiu metu
Jancis įsigijo dar vieną priešą visam gyvenimui.
Ir man vieną.
Tiesą sakant, gal visiems eilėje po vieną, vaišina šitas vyrukas.
DŽ. MENDESAS
Atsiprašau? Kas tu, po galais?
Pareigūnas Mendesas, ar ne?
Vadovaujate Nusikaltėlių medžiotojų anoniminei linijai?
Aš – detektyvas Jancis. Malonu susipažinti.
Gerai.
Kokios bėdos kamuoja, detektyve?
Aš neturiu bėdų per se,
bet žinau istoriją, kuri gali jums patikt, taip pat per se.
Matot, praėjusią savaitę suėmiau vieną šiknių, apiplėšusį manikiūro saloną.
Po to perskaičiau „Herald“, kad autobuso vairuotojas gavo 4 500 dol.
iš „Nusikaltėlių medžiotojų“ už informaciją, padėjusią suimt tą tipą.
Bet štai kur kabliukas.
Žinot, negavau jokios informacijos.
- Puiku. Pavaišinsiu jus kava. - Vėlu.
Jau pasikalbėjau su autobuso vairuotoju. Jis vedęs jūsų pusseserę.
Regis, įdarbinate draugus suteikti informacijos
apie jau išaiškintus nusikaltimus.
Kaip jums patinka mano istorija?
Labiausiai priklauso nuo to, kada pasieksi tą dalį,
kai suprasi, kad čia ne tavo sumautas reikalas.
Ji pačioje pabaigoje,
dar yra visas vidurys, kuriame tampu didele rakštim tavo subinėje,
paskui mudu įsimylim tą pačią merginą.
Abu patobulėjame kaip asmenybės.
Neįtikėtina.
Nestok man skersai kelio.
Nieko keisto, bet būtent tą akimirką
Jancis pradėjo galvoti, kaip atsistoti jam skersai kelio.
Detektyve Janci, paskambinote į „Nusikaltėlių medžiotojus“,
kad išgautumėte iš seržanto Mendeso 50 000 dolerių?
Ne, ne dėl to.
Sveiki, „Nusikaltėlių medžiotojai“. Čia vėl aš.
Jūsų anoniminei linijai vadovauja žiauriai neaiškus šiknius.
Taigi, nepasakėte: „Jis turėtų man sumokėti 50 000 dol.“?
Ir už šią gyvybiškai svarbią informaciją, manau, jis turėtų man sumokėti…
Manau, apie 50 000 dol.,
nes aš esu labai drąsus, kad apie tai pranešiau.
Taip, pasakiau, bet jūs nesupratote, kokiu tonu.
Moku nutaisyti ypatingą balsą, iš dalies žaismingą, iš dalies drovų.
Aš ir dabar taip kalbu, jei jums tai padės.
Jūs rimtai?
Ar domėjotės šito tipo biografija?
Noriu pasakyti, jis purvinas kaip kojinė greitkelyje.
Tokio posakio nėra.
Nėra jokių posakių, kol kas nors jų nepasako, aišku?
Taigi, aš – revoliucionierius.
Suprantate analogiją. Šitas tipas yra susitepęs.
Ponai, sakau oficialiai…
O Dieve.
…neįsivaizduoju, ką gali turėti galvoje detektyvas Jancis…
Prašau, nereikia.
Taigi, bus taip.
Tai jūs esate viršiausias.
Žinot, visą šį laiką maniau, kad jis.
Nenoriu jūsų sumenkinti,
nes reikia antraplanio vyruko, kad viršiausiasis būtų nuostabus,
ir visi viršiausieji žino, kad už kiekvieno viršiausiojo
stovi vyrukas, kuris nėra viršiausias.
Taigi, kartu, jūs, vyručiai, esate viršiausia komanda.
Mendesai, paslėpei pėdsakus, bet aš – ne kvailys.
Tu nušalinamas nuo anoniminės linijos.
Deja, gilinimasis į šį reikalą
užtrauktų departamentui gėdą.
Mačiau, kad ruošiesi tapti detektyvu.
- Taip, pone. Kitą mėnesį. - Taip, to nebus,
ir, tavim dėtas, kitais metais taip pat nesivarginčiau.
Šaunuolis, viršiausias vyruk.
Priėmei ryžtingą ir tvirtą sprendimą.
Galėjai ir geriau, bet tau pavyko.
Manau, mano darbas baigtas.
Įleidau saulės šviesos į labai tamsią padėtį, dabar išeisiu.
Todėl ačiū abiem už sugaištą laiką.
Abiem. Ačiū.
Taip, dar vienas dalykas.
Kodėl, po galais, tave perkėlė?
Anot jų, mano elgesys beatodairiškas, nederamas ir per daug malu liežuviu.
- Na… - Gal ir per daug malu,
bet visa kita – paistalai.
Sumautas šūdžius.
Negalėjai tiesiog nesikišti, ką?
Jei nori išsaugoti dantis,
- daugiau nesakyčiau nė žodžio. - Koks skirtumas.
Smagaus laiko Floridos salose, šikniau. Girdėjau, ten nėra kada atsipūst.
Merfai, pranešk detektyvui, kad kažkas pavogė mano šlepetes.
Viskas. Šiknius.
- Štai taip. O taip. - Užsikrušk.
Verta išsaugoti. Įsirėminsiu.
Saugok savo subinę, Mendesai.
Po savaitės mane vėl pasamdys.
Jo vėl nepasamdė.
Suknistas Mendesas.
Jis vienas iš tų farų, dėl kurių visi prastai atrodome.
Kaip ta šimpanzė, apgraužusi moters veidą,
todėl dabar negalima namie auginti šimpanzių.
Niekam neturėtų būti leista auginti šimpanzių namie.
Šiandien su tavim nesmagu, tėti.
Klausyk, nesi viso pasaulio faras.
Pamiršk Mendesą.
Jei ir toliau galvosi, kad tavo pareiga atlyginti visas skriaudas, nerasi ramybės.
Jaunystėje ir aš toks buvau, paskui įsiklausiau į mane supantį pasaulį.
Į vėją, į medžius, į pačią gamtą.
Na štai. Kalba apie magiškąjį lamantiną.
Tiesiog paklausyk.
Vieną dieną plaukiojau Blu Springse,
ta lamantino patelė pažvelgė į mane…
Ne, ji pažvelgė į mano vidų.
Ir tada išgirdau ją sakant:
„Sek paskui mane, Džimai. Išmokysiu tave, kaip viską paleisti.“
Taip, šis tas man jau ilgai neduoda ramybės,
todėl turiu tavęs paklausti.
Ar esi turėjęs lytinių santykių su lamantine?
Žinai, ką, neatsakyk. Nemanau, kad noriu žinoti.
Žinai, niekam nepatinka matyti savo tėvus tokioje padėtyje.
Ne, supranti, ką turiu galvoje? Tai nejauku, tėti.
Juokauk, Endriau.
Gamta – stebuklinga.
Gyvūnai turi, ką tau pasakyti. Tik turi būti pasirengęs juos išgirsti.
O Dieve. Turim eiti į vidų.
Artėja audra.
Tik nesakyk, kad tie paukščiai tau tą pasakė, gerai?
Ne visi.
Tik tas vienas.
Per kitus metus
Jancis apsiprato su greitu detektyvo Ki Veste gyvenimo tempu.
Iš tikrųjų nusipirkai tą namuką?
Negaliu amžinai jo nuomotis. Be to, dabar čia – namai.
Kaip sekėsi su Monte?
Šį savaitgalį turėjai susitikti su jo vaikais, ar ne?
- Taip. - Ir?
Susitikau.
Ro, kai nusprendei išsiskirti su Tania ir nebesislėpti,
džiaugiausi dėl tavęs. Nes pamaniau: „Pagaliau mano vyrukas bus laimingas“,
supranti, „Gal net atsivers emociškai ir taps pažeidžiamu.“
Ką nori pasakyti?
Ar esi matęs, kad kas nors su tokiu liūdesiu valgytų ledus?
Aš tik gyvenu.
Nelaimingai.
Gyveni nelaimingas.
Jei kas nors išgirs, kaip apie mane kalbi,
pamanys, kad esu koks nors serijinis žudikas.
Nekalbu apie tave blogai. Tu mano draugas. Sakau tau į akis.
Badau iš priekio, nes myliu tave.
- Ačiū. - Niekam nesakau,
kad man reikia stuburo operacijos, nes tempiu santykius ant kupros.
Pasakau tai tau.
Gal nusipirksiu dar porciją.
Turėtum pavaišinti Montės vaikus ledais.
Ir tuo metu gal net pasistengti nusišypsoti.
Tu toks sudėtingas.
- Dar vieną. - Žinoma.
„Paskutiniai paragauti saldumynai išlieka saldžiausiais.“
Ką sakei?
Šekspyras.
„Ričardas II“.
Mano mėgstamiausias iš visų Ričardų.
- Įdomus pasirinkimas. - Ir viskas?
Buvo malonu beveik susipažinti.
Kertu, kad mūsų keliai dar kada nors susikirs.
Tada galėsim susipažinti.
Tada pirmą kartą Jancis matė blogą sprendimą,
vilkintį oranžine suknele.
Kas čia buvo?
- Bėda. - Paėmei jos numerį?
Nepaėmiau bėdos numerio.
Kokią antrą porciją nusipirkai?
Tokią pat.
Tu ką, rimtai? Gal pamėgintum vietoj atsakymo tiesiog pasidžiaugti?
Kokią antrą porciją nusipirkai?
Tokią pat.
Ėmus plaukti pinigams,
Nikas, Yva ir Izis atšventė pirmąja porų kelione į Andrą.
- Pasiruošę? Trys, du, vienas. - Vienas.
„Gerai atrodai, Bili Rėjau!“
„Gerai jaučiuosi, Luisai!“
Kodėl taip sakote, vyručiai? Neįsikertu.
Čia iš filmo „Pasikeisti vietomis“.
Žinai, su Edžiu Merfiu.
„Norbitas“?
Ir kiti filmai, ne ką mažiau nuostabūs.
Ateik.
Čia taip gražu.
Mažuti, aš tikrai svajojau apie tokį gyvenimą.
Darbe sekasi visai gerai.
Gal galėtume nusipirkti čia nedidelį vasarnamį.
Vasarnamį?
Niki, reikia svajoti drąsiau.
Matai štai ten?
Ten bus mūsų išskirtinio salos kurortinio viešbučio vestibiulis.
Kurortas?
Kol Yva gundė Niką
vizijomis apie casitas su terasomis, žvelgiančiomis į paplūdimį, ir baseinais…
Šūdas, dievinu nedidelius baseinus.
…jis negalėjo patikėti, kaip jam pasisekė,
kad ši nuostabi moteris pasirinko jį.
Nors Nevilis anksčiau nebuvo matęs šios nederančios poros,
jį vis tiek apėmė stipri nelaimės nuojauta.
Visai nebloga svajonė.
Nikas irgi turėjo tai pajusti.
Mažuti, ne.
Matot, jis visada duodavo Yvai tai, ko ši norėjo.
Ką manai?
Gerai, gal ir galiu pamėginti padidinti pinigų srautą,
o tada gal… Taip, galėtume įsigyti žemės.
Tikrai?
Nemanai, kad būtų pernelyg rizikinga?
Kas blogiausia gali nutikti?
Teisingumo departamentas tikrina neįprastas veiklas.
Elektrinių vežimėlių užsakymų kiekis jau kelia mums įtarimų.
Suprantu. Taip, dirbame su tokiu kiekiu…
Turiu galvoje, mums tenka net samdyti išorės firmas.
Viskas remiasi į išorines firmas.
Nes nesinori vadovauti verslui daržinėje.
Suprantu. Kur dėsite visus elektrinius vežimėlius?
Jūs, vyručiai, esate protingi. Turbūt nereikia jums aiškinti.
Perduodi užsakymą ir vežimėlis išvažiuoja.
Kaip ten bebūtų, norėsime pamatyti jūsų receptus ir sąskaitas faktūras.
Vienintelė bėda, kad dokumentus laikome ne čia.
Juos irgi patikėjome išorinei firmai.
Vyručiai. Nagi.
Nusikaltau tik dėl prastų organizacinių įgūdžių, aišku?
Pažadu pateikti jums dokumentus, vos tik juos gausiu.
Nikas buvo stambus, apžėlęs vyras. Buvo matyti, kada jis meluoja.
Turit laiko iki rytojaus.
Jėga.
Tuo tarpu Izis
spėliojo, ar jie girdi, kaip daužosi jo širdis.
Blogai, tiesa?
Nieko gero, Izi.
Ką darysime?
Atsikratysime visų šios vietos pėdsakų ir nešim iš čia kudašių.
Ką turėčiau pasakyti Marisolei?
O jei ji mėgins pasiimti Semą?
Kodėl vartoji tą mėšlą?
Nes tai vienintelis sušiktas dalykas, padedantis man nurimti!
Tu atrodai ramus.
Aš tam nesutvertas.
Tai ne man. Negaliu…
Tiesiog įkvėpk ir neprivaryk į kelnes.
Atsiprašau. Aš tave myliu.
Ir aš tave myliu.
Viskas bus gerai.
Nikas tikėjosi, kad Yva sureaguos taip pat gerai.
Mieloji, bet mes turime santaupų.
Turiu galvoje, galime pabėgti, gyventi taupiai.
Gal net bus smagu.
Smagu?
Ką tu čia nusikliedi?
O kaip mūsų planai?
Kaip Bahamai ir visas kitas mėšlas, kurį man pažadėjai?
Viską sumovei.
Jėzau, Niki. Vaikystėje gyvenau skurde, tu tai žinai.
Ir aš ten negrįšiu. Aš negrįšiu.
- Negaliu taip gyventi. Negaliu. - Mažute.
- Negaliu. - Negaliu sėsti į kalėjimą 20 metų.
Pažadėjai manimi pasirūpinti.
Man reikia žmogaus, kuris manimi rūpinasi.
Nikas suprato, kad jei nebus atsargus,
gali amžiams prarasti Yvą.
Bet turiu daug ką apgalvoti.
Ji nebuvo vienintelė beveik sociopatė šiame pasaulyje.
Noriu pasakyti, Floridoje jų koncentracija išties didesnė.
Vienos labiau traumuotos už kitas.
Kodėl nepapasakoji, kas nutiko?
Gal liautumeisi?
Žinau, kad ne per krepšinio rungtynes.
Tai Klifo darbas?
Jos vyras – tabletes stumdantis šiknius. Stebiesi, kad jai užvožė?
Mes nieko negalim padaryti, jei ji į mus nesikreips oficialiai.
Nenoriu apie tai kalbėti, todėl nekalbėkim.
Kaip pasakysi.
Ir, taip, žinau, ką galvoji.
Pajutai impulsą iškrėsti kvailystę.
Pažadėjai manimi rūpintis.
Bet, patikėk manimi, geras jausmas tetruks akimirką.
O kai jis praeis, tau bus šakės.
Tie sprendimai niekad tavęs nepalieka.
Stok!
Ir turi gyventi su pasekmėmis.
Todėl būk protingas. Nedaryk nieko, ko pasigailėtum.
Būtum miręs?
„Miręs“.
Federalai manęs nebesivaikytų, pasikeisčiau vardą,
išvažiuotume į Bahamas ir gyventume ramiai ir be vargo.
Kaip?
Nuskandinsime „Vasaros išvakares“.
Žinau, bet tu praneši apie mano dingimą.
Jie sužinos, kad laivas paskendo, ir baigtas kriukis.
Gausi gyvybės draudimo išmoką ir pradėsi statyti mūsų kurortą Andre.
Mažuti, baik. Žmonės daug protingesni.
Vienoje iš mano tinklalaidžių apie nusikaltimus kalbėjo apie tai.
Negali paskelbti žmogaus mirusiu,
jei nėra palaikų ar panašiai, taigi.
Aš jau apie tai pagalvojau.
Nusipjausiu šituos du pirštus.
Taigi, atsisveikink su jais.
Niki.
Tik du pirštus… Visai be ryšio.
Žmonės tą daro
už nemokamą sumuštinį užkandinėje.
Baik, mažuti, niekas tuo nepatikės.
Sakoma, kad meilė priverčia padaryti keisčiausius dalykus.
Bet, kad ir kas taip sako, jie turėjo galvoje ne tai.
Tada padarysiu kai ką rimtesnio, blemba.
Turiu galvoje…
Tuo visi patikės.
Ir, pupa, atiduočiau bet ką, kad būčiau su tavimi.
Pasakyk ką nors.
Tai romantiškiausias dalykas, kurį dėl manęs kas nors yra padaręs.
Taip, žinau, kad kurį laiką nesikalbėjome,
bet išplaukiu žvejoti
ir aš tik norėjau atsisveikinti.
Taigi,
viso, mieloji.
Tai dabar kalbamės apie atostogas?
Gerai, mes su Saimonu praėjusį mėnesį važiavome į „Epcot“.
Jis nusitašė ir užvožė Gufiui į dantis.
Saimonas. Kas…
Kas tas Saimonas?
Saimonas – mano sužadėtinis.
- Dieve. - Taip.
Tu man sakei. Atsiprašau.
Kaip su juo susipažinai?
Susipažinome bažnyčioje.
- Saimonas padėjo man išblaivėti, tėti. - Labai tave myliu.
Gerai. Tada
perduok Saimonui, kad esu skolingas rankos paspaudimą.
Žiūrėk, Keitlina, suprantu, kad mes atitolome,
bet tu vis tiek mano dukrelė, ir aš tave myliu.
Koks skirtumas.
Nikas žinojo, kad nuvylė savo dukterį,
ir tą akimirką prisiekė,
kad, jei išgyvens, suras būdą, kaip jai atsilyginti.
Čia viskas atrodo fantastiškai.
Atrodo taip profesionaliai.
Stengiausi kiek galėjau.
Taigi, tikrai tą darom, bičiuliai?
Metas pasirodymui, drauguži.
Būsiu suknista legenda, ar ne, pupa?
Tu būsi tokia suknista legenda, Niki.
O dabar pasikalbėkit su ranka ir atsisveikinkit su ja.
- Viso. - Viso.
Šiaip jau, man reikia, kad ateitum ir palaikytum šitą ranką.
- Ką? - Taip, negaliu to padaryti vienas.
Turi ateiti ir palaikyti ranką,
antraip tas daiktas išlėks pro langą.
- Nemaniau, kad turėsiu asistuoti. - Ne, aš nemaniau, kad tai
- išvis nutiks, bet yra kaip yra. - Būčiau apsirengusi ką nors kitą.
Tiesiog žiūrėk į kitą pusę. Tau nelabai patiks tai, ką pamatysi.
Jau per vėlu? Kaip manai, gal galėtume suleisti jam narkozę?
Pernelyg pavojinga be anesteziologo. Gal iš proto išsikraustei?
- Ar jis tai jaus? - Nenoriu, kad geriausias draugas mirtų.
- Aš ne… Nurimk. - Mes jau pjauname ranką…
Nurimti?
Jėzau.
Ar jis jaus?
Sakyčiau, taip, pajus šiokį tokį dilgčiojimą.
- Gerai. Tik sudilgsės, mažuti. - Gerai.
Pasiruošęs, drauguži?
O Dieve.
Izis kadaise buvo geras gydytojas,
todėl Nikas išgyveno.
Tuo tarpu Yva atsigavo greičiau už juos abu.
Čia taip tvanku ir drėgna. Florida – šlykšti.
Taip, regis, skausmas sugrįžo.
Gerai.
Jis gali išgerti šitas dvi.
Ačiū.
Aš irgi, jei jau dėžutė atidaryta.
Nori…
Ačiū.
Aš tik sėdėjau čia
ir galvojau apie tėvo veidą tądien, kai įstojau į medicinos mokyklą.
Jis taip manimi didžiavosi.
Kartais žmogus gali taip žemai nugrimzti, kad nuskęs,
jei niekas jo neištrauks.
Tik labai geras draugas būtų tą padaręs dėl Nikio.
Tai nepadėjo.
O Dieve.
Kas?
Vos nepamiršau jo laikrodžio.
Šlykštu. Šūdas.
Šiaip jau man reikia labai trumpam į tavo tualetą,
nes tai nepanašu į laivo avariją…
kol kas.
Linksmų Kalėdų.
Čia tau.
Mėgsti švęsti?
Tęsk.
Taigi, esi žvejys?
Norėčiau pamėginti.
- Tikrai? - Ne. Nekenčiu laivų.
Kamuoja jūrligė.
Net su kanoja negaliu plaukti.
Primeni man mano sūnų.
Jam irgi mano pokštai būdavo juokingi.
Prašau.
Išgeriam.
Į sveikatą.
Dar kartą užjaučiu dėl netekties.
Šūdas.
Šūdas!
Nepavyko apsiverkti.
Viską išbandžiau, net pagalvojau, kaip Tili partrenkia mašina,
bet nepavyko.
Šūdas.
Net ir Andre turėti tik vieną ranką buvo bjauru.
Kvėpuok, gerai?
Tu priprasi.
Matai.
Einu pasisioti, tuoj grįšiu.
Pone, kaip netekote rankos?
Ačiū, kad klausiate.
Lipau į kokoso medį, paslydau ir nukritau
į krūvą ne jūsų sumautų reikalų.
Gerai, man tai nepatinka.
Tavim dėta parodyčiau šiek tiek pagarbos.
Jos magija vis dar stipri.
Tikrai?
Pažiūrėkim, ar ji sugebės perpjauti save pusiau.
Egai, išlydėk tas keistuoles.
Einu, atsinešiu kečupo.
Dauguma Ego santykių užsibaigdavo aklavietėje.
Šįkart jie nuo to prasidėjo.
Tavo bosas – vienarankis šiknius.
Galbūt.
Jei jis stums ant mano Jajos, sušiksiu jo pasaulį.
Taip, vargu ar taip nutiks.
Tu taip nemanai?
Gera žinoti.
Tu ne vietinis?
Nes jei būtum vietinis, žinotum.
Užteks šiandien tų ratų, Jaja.
Ne, nedrįsk.
Kodėl suki aplink mane?
Tas kvailys.
Kas?
Čia žinutė nuo to Finio.
Jis nori daugiau pinigų.
Pasakyk, kad tu – ne bankomatas.
Tik 500 žalių.
Jis nori nupirkti savo damai sužadėtuvių žiedą.
Jai labai pasisekė.
Taip, tiesiog pervesiu jam pinigus. Ir viskas baigta.
Gerai.
Tikrai manai, kad jis po to liausis?
Ar esi skaitęs tą knygą apie pelytę ir sausainį?
Taip, aišku, kad skaičiau.
Turiu vaiką.
Kodėl tu ją skaitei?
Aš tik… Nenoriu, kad visą likusį gyvenimą praleistume
laukdami, kol tas neaiškus tipas vėl pradės mus šantažuoti.
Kokia tada prasmė tau atsisveikinti su ranka?
Ką nori, kad padaryčiau, Yva?
Štai kur bėda su apsėdimu.
Turi jam priešintis, kad išsaugotum sielą.
Yva, aš ne toks, aišku?
Reikia, kad tą suprastum.
Žinau.
Aš irgi ne tokia.
Kaip ir sakiau, viską, ko tik Yva pageidauja.
Biče, pasakysi, kada ruošiesi baigti, ar kaip?
Atsiprašau. Aš išsiblaškęs.
Jis buvo tik vaikas.
Suprantu.
Tikrai.
Labai tave myliu, Niki.
Visi blogi dalykai baigėsi.
Pažadu.
Kaltė sunkiai slėgė ir Izį.
ESU PASIRUOŠĘS KALBĖTI. UŽVAŽIUOSI PO PIETŲ? ČIA OPYLAS
VAŽIUOJU, TUOJ BŪSIU.
Jis tikėjosi, kad pakalbėjęs su Janciu vėl galės miegoti.
Nikai.
Kokia staigmena.
Ką tu… Ar tau saugu dabar būti Majamyje?
Ne, nelabai.
Nemanau. Tai beprotybė.
- Nieko prieš, jei užeisiu? - Užeik.
Atsiprašau. Užeik. Čia betvarkė. Mano kambarinė nusižudė.
Taigi, kaip sekasi?
Kaip gyvenimas su viena ranka?
Pasakysiu atvirai.
- Aš jos nepasiilgau. - Rimtai?
Kaip tu manai, blemba?
Nesitikėjau tavęs pamatyti.
Kaip šaunu, kad tu čia.
Taigi, Izi,
ar pagalvojai apie Andrą?
Žinau, kad Yva su tavimi kalbėjosi.
Taip, ji sakė, žmogau.
Ir, manau, kad liksiu vietoje.
Tikrai. Nes aš nedažnai gaunu pamatyti Semą.
Panašiai kaip tau su Keitlina. Esu tikras, kad supranti.
ENDRIUS JANCIS
Noriu matytis su juo kiek galėdamas dažniau.
Taip, suprantu.
Taigi, Izi,
kalbėjaisi su tuo Janciu?
Maisto faru.
Kalbėjau su juo, bet nieko nepasakiau.
Šaunuolis.
Bet parašiau jam žinutę, kad atvažiuotų, ir pažadėjau viską papasakoti.
Atsiknisk.
- Jėzau Marija, tu rimtai? Kada? - Taip.
Jis jau važiuoja.
Ir nesusitvarkau su kalte, žmogau.
Nežinojau, kad mirs žmonės, blemba.
Tam, kad mes visi būtume saugūs!
Aš to neprašiau, tiesa?
Klausyk.
Mano sąžinė – ne tavo problema.
Pasakysiu jam… Žinai, ką jam pasakysiu?
Pasakysiu, kad tai – draudimo apgavystė, supranti?
Kad tu… Gal todėl tu mirei. Nieko jam nepasakysiu.
Žinai, kad tave myliu ir žinai, kad aš su tavim.
Taip, žinau.
Nueisiu į tualetą.
Gerai.
Izis tikėjosi, kad jo draugas netapo visiškai blogu.
O Nikas tikėjosi to paties, velniai rautų.
Ačiū, kad pakvietėte mane į Andrą.
Tai labai dosnus pasiūlymas.
Žinoma.
Nuklydus šunkeliu bėda yra ta,
kad nesvarbu, geri, vartoji narkotikus ar turi kitą ydą,
sustoti yra daug sunkiau nei tęsti ta pačia vaga.
Tau ten viskas gerai?
Kaip niekada.
„Gerai atrodai, Bili Rėjau.“
„Gerai jaučiuosi, Luisai.“
Ar ką nors ką tik matėte?
Tik jus.
Puiku.
Kaip gaila, kad negali kalbėti, Tili. Visą dieną plepėtume.
Pažįsti mamytę.
Visada tiek daug iš savęs reikalauji. Kodėl taip elgiesi?
Labas. Kaip sekėsi?
Jis negyvas.
Brangusis.
Turim sėsti į mašiną, Niki.
Niki, turim…
Nagi, Tili. Nagi, mažute. Nagi.
Eik, pasisisiok.
Eik, pakrapnok.
Mielasis.
Man labai gaila,
bet žinojome, kad taip gali nutikti.
Izis kartais būna užsispyręs.
Ar pameni tą kartą kai visi važiavom į Orlandą, o jis užsimanė į „Wendy's“?
Aš miriau iš bado, o mes pravažiavom „McDonald's“,
„Chick-fil-A“, bet, ne, turėjom važiuoti į „Wendy's“.
Jam pasisekė, kad tada neturėjom pistoleto.
Kas tau negerai?
Žinai, visada juokauju ne laiku.
Aš tik sakau, kad nenoriu, jog dėl to graužtumeisi.
Graužčiausi?
Jis buvo mano geriausias draugas.
- Ką, po galais, aš padariau? - Mažuti, turim važiuoti.
Kaip visada sakome, pirmiausia reikia galvoti apie save.
Mes taip nesakėme. Tu taip sakei.
Visos tos tavo kalbos apie „mus“.
Kol kas viską darau tik aš.
Tai aš netekau rankos.
Aš nušoviau tą vaikį.
Ir aš ką tik nužudžiau savo geriausią draugą.
Turbūt nuskambėjo prastai.
Labas.
Vaje, neišsigąsk.
Labai atsiprašau.
Mes čia repetuojame,
nes statome spektaklį „Kokosų giraitės“ teatre.
Nedidukas simpatiškas teatras. Gatvės gale.
Palauk, atrodai labai matyta.
O Dieve, tu – Hetera Orų Mergina!
Aš tave myliu!
Mažuti, čia Hetera Orų Mergina.
Kaip smagu susitikti kolegas iš pramogų srities.
Galim kartu nusifotografuoti?
- Šiaip jau, man reikia eiti. - Nagi, prašau.
Tai bus geriausia dienos akimirka.
Užtruks tik sekundėlę.
Tiesiog esu didelė gerbėja ir… Atsiprašau, rankinukas. Mes, merginos, ar ne?
Visada nešiojamės per daug šlamšto rankinėse.
Šita moteris.
Ačiū. Jėzau.
Štai.
Kaip dėl to „mes“? O dabar įdėk jos kūną į bagažinę.
Sėsk į sumautą mašiną.
Tili.
O Dieve. Negalima, tu, kvaila žioplele.
Ne. Tai bjauru.
Tu tikrai padėsi man ją išmaudyti, kai grįšime namo, ponuli.
Pirmą kartą, kiek siekė visų atmintis,
Hetera tą vakarą nepranešė orų.
Štai, dabar viską žinot.
Viena didelė, laiminga šeima.
Kiek laiko stovėsit apsikabinę?
Aš stoviu čia pat. Šūdas.
Floridos salose Jancis su Roza
vis dar srėbė savo privirtą košę.
Galėsi pati sugrįžti namo?
Ne, aš žiauriai persigandusi.
Vien dėl to, kad pasakiau, jog tave nužudys?
Gerai, dabar išgirdau, kaip skamba.
Pestovai, gal palydėtum ją namo?
- Ji nenorėtų, kad lydėčiau. - Taip, jis teisus.
Gerai.
- Eime, nusipirkime ka… - Neliesk manęs.
Iš jų išeitų gera pora.
Jėga, kad ir ką tai reiškia.
Klausyk, žinau, kodėl esu čia su pižama.
Kaip tu į tai įsivėlei?
Neleisk, kad jo negatyvumas pakirstų mums drąsą. Jis to nori.
Gerai, „Telemundo“, aš stoviu šalia.
Kalbėkime kalba, kurią visi suprantame.
Brolau, čia Pietų Florida.
Jei nemoki ispaniškai, pats kaltas.
Ji man patinka.
Džiaugiuosi, kad judu sutariat.
Taip, esu vietoje, kur buvo brutaliai nužudyta mūsų Hetera Maknali.
Ir, kaip matote, garažas buvo uždarytas,
nes policija ieško pėdsakų tų, kas galėjo įvykdyti
šį baisų nusikaltimą.
Detektyvas Bertonas klauso.
- Kalba detektyvas Mendesas. - Negali būti.
Pagaliau tapai detektyvu.
Ką?
Buvau Endriaus Jancio partneriu čia, FLoridos salose.
Gerai, velniop tą tipą. Jis buvo šūdo gabalas.
Aš jam perduosiu.
Klausyk, galit užbaigti Čarlzo Finio žmogžudystės bylą.
Čia, Majamyje, turime savižudybę.
Balistiniai tyrimai patvirtina, be to, dar pončas.
Tas tipas, kuris nukepė vaikį, vilkėjo oranžinį pončą, ar ne?
Taip.
Tu dėl to tikras?
Ta pati sena istorija. Yra neaiškus gydytojas.
Jo namuose mėtosi saujos oksikodono tablečių.
Tas vaikis turbūt stumdė jam tabletes.
Tai kaip visa tai išsiaiškinai?
Gavai informacijos anonimine linija?
Užsikrušk.
Galiausiai visi priėjo tą pačią išvadą dėl Mendeso.
Šiknius.
Nikas vis dar slapstėsi Majamyje,
apgailestaudamas, kad viskas nėra taip, kaip anksčiau.
Pameni, kai nuvažiuodavome
į promenadą Deitona Biče ir žaisdavom su žaidimų aparatais?
Taip.
Ir neatiduodavau tau mūsų laimėtų bilietų, kol abu nepasakydavome:
„Valio“.
- Kokia gėda. - Tau – gal.
Valio.
Žinau, kad ne visada buvau puikus tėtis.
Taip, galvojau apie tai per tavo laidotuves.
Aš…
Noriu pasakyti, kad aš labai atsiprašau,
ir manau, kad dabar man sektųsi geriau.
Žinai, jei tau manęs prireiks, būsiu šalia.
Ačiū.
Taigi, papasakok man apie tą Saimoną.
Jis nuostabus, bet tu jį turbūt palaikytum visišku mulkiu.
Jis įsimylėjęs „Minecraft“ ir pernelyg dažnai avi sandalus.
Regis, tikras nevykėlis.
Nikas negalėjo patikėti, kad vėl jautėsi laimingas.
Tikėjosi, kad niekas to jausmo nesugadins.
JANCIS
Šitas tipas nuolat skambina. Man sunerimti?
Žinai, nieko čia tokio.
- Taigi, Saimonas mėgsta nešioti kepurę? - Gana.
Nagi, Izi. Kas tave nušovė?
Su manimi jis nekalba. Mėgink tu.
Brolau, kulka įėjo jam už ausies.
Žinai, jie bando sakyti, kad jis, nužudęs Finį,
pakėlė ranką prieš save.
Tai nelogiška. Mes ruošėmės susitikti.
Taip. Nes kas žudytųsi,
jei turėtų progą susėsti ir pakalbėti su tavimi?
Gerai, nevažiuokime vienas ant kito.
- Aš nevažiavau. - Mažų mažiausiai įjungei posūkio signalą.
Tikrai buvai įjungusi avarines šviesas ir pajudėjai tuo keliu,
nes tonas pasikeitė.
Gerai, sutinku su tavimi. Jis tikrai nenusižudė, blemba.
Nikas buvo toks nereikšmingas sukčius, kad federalai būtų jį vis tiek suėmę,
todėl niekam nerūpi, kad jis miręs.
Čia tariamai yra žmogžudystė ir savižudybė,
taigi, viskas supakuota ir perrišta kaspinėliu.
Šūdas.
Taip.
O jei primalsiu šūdo, kad bylos neužbaigtų?
Pasakysiu, kad apžiūrėjusi kūną radau užuominų, kad jis buvo nužudytas?
Ši mintis man labai patinka, todėl žinau, kad ji niekam tikusi.
Nedaryk to, ko paskui gailėsiesi.
Dieve, kam rūpi?
Šitas darbas graužia mano sielą.
Šiek tiek slegia.
Taip ir padarykim, gerai?
Užsimeskim oksikontino, įsijunkim sunkųjį metalą
ir iš tikrųjų pradėkim vakarėlį.
- Imk. - Tu nevalgysi?
Čia paskutinė porcija.
Kaip tu ir sakei, tavo siela dūsta ar panašiai.
Taigi, pamaniau, paguoskime ją ledinuku.
Tikėjausi, kad taip ir padarysi. Taip ir žinojau, drauge mano! Skanaus!
Roza neprisiminė, kada paskutinį kartą sėdėjo su vyru,
kuriam buvo svarbiau, ką kiša į burną sau,
o ne ką bando įkišti jai.
Žinai, aš ne visada…
Ne visada nemėgau šito darbo.
Tiesiog pastaruoju metu atrodo, kad jam vergauju.
Roza „Kampensino“, tu niekam negali vergauti.
Kampesino.
Žiūrėk, dabar jau žinai, kad netyčia, ar ne?
Ir nepanašu, kad taisymas padėtų,
todėl gal leisk man susitvarkyti pačiam.
Tiek daug balsių vienas šalia kito. Nuostabi pavardė. Sunkiai ištariama.
Kas vyksta?
Kaip pažiūrėsi. Žinai, žmonės man sako,
kad turėčiau laikytis nuo tavęs atokiau, nes nusitempsi mane į dugną.
Ar tai tiesa?
Deja, galiu patvirtinti, kad tai be abejonės 100 % tiesa.
Roza žinojo atsakymą. Klausimas buvo testas.
Daugiau ledinukų nečiulpsim?
Ar numanai, kaip seksualu, kai vyras bent kartą kalba sąžiningai?
Kaip smagu. Tik viena mintis šovė.
Nenoriu nuspausti stabdžio,
bet gal galėtume nueiti į ne tokią trikdančią vietą.
Taip, tinka ir čia.
Tėti!
Šūdas!
Tas Jancis gali pridaryti mums bėdos.
Žinau.
Gal ir Keitlina.
Kaip suprasti?
Nežinau, tiesiog ji dabar daug žino ir gali…
žinai, ji kartais būna visiškai nenuspėjama.
- Tęsk. - Ne, tik tu
nematei jos per savo laidotuves.
Ji rodė į mane:
„Tu tokia kalė. Tu jį nužudei.“ Tai buvo beprotiška.
Gal todėl, kad jos tėtis buvo ką tik miręs.
Žinau.
Aš tik…
Nagi, mažuti, kalbame apie žmones, galinčius pridaryti mums bėdos. Aš…
Tarkime, ji pridarytų mums bėdos, ką norėtum, kad padaryčiau?
Kodėl tu pyksti?
Sakai, kad turėčiau nuskriausti savo dukterį?
- Tai ne… Dieve. - Kas tau negerai, po galais?
Aš taip nesakau, Niki.
Jėzau! Niekad taip nepasielgčiau.
Aš myliu Keitliną.
Ji mano podukra.
Nemalk šūdo.
Ar taip apie mane galvoji?
Tu man draskai širdį.
Šūdas, atsiprašau, ne taip supratau.
Ateik, mieloji.
Mažyte, aš myliu tave.
Myliu tave.
Ir aš.
Kas per dramos, Obamos?
Ei, mieloji. Kaip vanduo?
Yva visada žinojo, kad gali.
Ji būtų paskambinusi savo senam vaidybos mokytojui,
jei nebūtų melagingai jį apkaltinusi pedofilija.
Nors ir buvo nuostabu, bet padariau tai ne vienas. Ir tu ten buvai.
Esi anksčiau tą dariusi?
Taip, nuolat dulkinuosi darbe.
Ne, rimtai, po to, kai nutraukiau sužadėtuves, beveik su niekuo nebendravau.
Sužadėtuves! Kas nutiko?
Trumpai tariant, sutikau vaikiną, kai abu išėjome iš Filharmonijos.
Turiu tokią keistą taisyklę.
Jei mėgsti klasikinę muziką, vadinasi, supranti savo emocijas.
- Aš nekenčiu klasikos. - Taip, tai nestebina.
Taigi, taip, pragyvenusi su tuo vyruku trejus metus
sužinojau, kad jis mane apgaudinėja su irklenčių instruktore.
Bet kabliukas buvo tas, kad kai jį išvariau,
jis prisipažino net nežiūrėjęs simfonijos.
Jis buvo ten vien todėl, kad prispaudė į tualetą.
Taigi, iš esmės, iššvaisčiau dalį gyvenimo su vyruku, kuriam reikėjo nusišikti.
Taip, klasikų klasika.
Sveika, Mel.
Brolau, paklausyk, nepatikėsi, kas per šūdas.
- Tai buvo… - Atsiprašau.
- Tu nepatikėsi… - Nieko tokio.
Gerai… Atsipalaiduok. Kas nutiko?
Sekundėlę
Jancis norėjo išeiti, kad atmosfera netaptų keista.
Myliu tave.
Tiesiog eik.
Hetera negyva.
- Ką? - Taip.
Ir spėk, kas šįvakar ją pavaduos?
- Eik tu. Negali būti. Rimtai? - Taip! Aš!
O Dieve. Aš truputį nervinuosi. Pažastys šlapios.
- Gerai. Myliu tave. Viso. - Ir aš tave myliu.
- Mendesai! - Taip.
Kažkokia ponia nori su tavim pasikalbėti. Nuvedžiau ją į tavo kabinetą.
Brolau! Turiu bilietus į „Heat“ rungtynes. Baik.
Gerai jau.
Gerai, ponia,
kolega man sako, kad kažką matėte
prie Opylo buto.
Gerai, buvo nustatyta, kad jis nusižudė, todėl ilgai netruksim.
Tiesiog pasakykit, kaip jis atrodė?
- Jis buvo aukštas. - Gerai, jis buvo aukštas.
Šiaip jau, labai gerai. Tai viskas, ko reikia.
Ačiū.
Pala, tai jis. Štai tas vyrukas.
- Jūs įsitikinusi? - Šitas vyrukas.
Mendesas dar niekad taip nesidžiaugė praleidęs kamuolio išmetimą.
Ką, po galais, išdarinėji, biče?
Išmetu šiukšles, stebuklingai atsiradusias mano teritorijoje.
Ką? Šiukšlių dėžė štai čia.
Kaip netikėta.
Tu žinai, kas yra šiukšlių dėžė.
Biče, nežinau, kaip tas mėšlas ten atsidūrė.
Kalti tie sumauti paukščiai, pelikanai ir vėjas.
Taip. Kitą kartą tiesiog viską sumesiu į didelę, geltoną šiukšliadėžę.
Tai tu esi didelė geltona šiukšliadėžė, nevykėli.
Aš apsirengęs baltai, genijau.
Nors ir labai džiaugiuosi, pavaduodama Heterą Maknali,
mums visiems plyšta širdis dėl netekties.
Net jei žmogus bjaurus storžievis, vis tiek liūdna, kai jo nelieka.
Jancis tenorėjo atsipalaiduoti,
pamiršti Niką, Yvą ir negyvą gydytoją Izį.
Bet kartais visata turi kitų planų.
Gal kaltas pažįstamas kraujo dušo latake vaizdas.
O gal dėl to, kad susikirto jo ir mažojo išgelbėto bičiulio keliai,
kuris, kaip Janciui teko pripažinti,
su trimis galūnėmis išsivertė ne prasčiau nei su keturiomis.
Jis pamanė, kad ir žmogus taip galėtų.
Taigi, jie rado Striplingo ranką, ar ne?
Ir mes nusprendėme, kad tai buvo žmogžudystė.
Turiu galvoje, visai taip pat, kaip tu nusprendei,
kad tas šiknius sužadėtinis mėgsta klasikinę muziką,
kurios, beje, nemėgsta nė vienas vyrukas.
Bet atsakyk, o jei Nikas nebuvo nužudytas, supranti?
Ir jeigu Kristoferis iš tikrųjų yra suknistas Nikas?
Tai smagu.
Žodžiu, perskambink, kai rasi minutėlę.
Seksas man labai patiko.
Turbūt nuo to reikėjo pradėti.
Viso.
Dėjau ant tavęs.
Išvertė Sandra Siaurodinė