На Кіс особливий ритм життя.
Зранку тут навіть не починають щось робити, поки світ не змусить.
Потім треба їхати в бар, лікувати похмілля.
Якщо, звісно, день не робочий.
У робочий починаєш з кави.
- Будь ласка. - Вельми вдячний.
Я радий, що ти приїхала. Якщо чесно, я геть не здивований.
Ти, мабуть, п'єш каву з вершками й двома ложками цукру.
Це мій тобі дарунок.
Навіть один з дарунків.
Якось мені наснилося, що в дядька Террі рак.
Раку в нього не було,
але була бородавка, яку видалили про всяк випадок. З ним усе добре...
Я п'ю чорну.
Точно? Без вершків і двох ложок цукру? Я зазвичай одразу вгадую.
- Ні. Чорну. - Ясно.
Я домовилася з лабораторією про ДНК-аналіз твоїх кісток.
Я вважаю, що це наші кістки.
По обіді знатимемо, чи є збіг з Ніком.
Це прекрасний настрій.
Пропоную почати з допиту Мадлен – дівчини, яка від мене втекла.
- Їдьмо. - Клас.
Я лише бігом перевірю, чи в них нема порушень.
Я швидко впораюся.
Ти знущаєшся?
- Для чого я брала лікарняний? - Розо, навіть не знаю.
Деякі люди серйозно ставляться до своєї роботи.
Я миттю повернуся.
Вітаю. Санінспектор.
Шлунку Єнсі пощастило,
і ця кухня була така чиста, що хоч їж одразу там.
- Тут усе в порядку, інспекторе? - Так, майже все з дотриманням норм.
Якщо прискіпуватися,
то єдине порушення – жива мавпа, що їсть виноград у шафці.
Невілле!
- Чого ти мене так кличеш? - Розберися.
Це вже не вперше через любов Дріґза до винограду
Невілл мав неприємності.
Сер, це моя мавпа, не її.
Добре, я це запишу.
Та якщо чесно, для санінспекторів
нема особливої різниці, кому належить мавпа.
Проблема скоріше загалом у мавпі.
Слухайте, мене звати Невілл Стаффорд, у мене був дуже важкий тиждень.
Сестра продала будинок на Андросі, де ми зростали.
Продала без мого відома.
- Ай. - Так.
Але якщо через мене в неї будуть проблеми в її ресторані,
я втрачу моральну зверхність.
А ви плануєте вічно їй цим докоряти.
Саме так.
Мені подобається ця енергетика.
Мем, я повернуся на тому тижні,
і якщо на кухні буде стовідсоткова відсутність мавп,
я не складатиму акту.
Домовилися?
Дякую. Щиро вам дякую.
- Я вам винний. - Ловлю на слові.
Дорослий чоловік без машини – це сексуально.
Сонні клянеться, що шукає мені машину.
У якій з цих п'яти тисяч крамниць Мадлен продає футболки?
У «Насолоді для грудей», тобто треба шукати ту, що вишуканіша.
Що ти робиш?
Не зважай. Працюю на поліцію.
Приїхали.
НАСОЛОДА ДЛЯ ГРУДЕЙ
- Запаркуєшся позаду? - Так.
Була в «Насолоді для грудей»?
- Ні. - Ясно.
- Але чула про неї. - Зрозумів.
Як я й казав: будь готова, бо вона має звичку тікати.
Хто має звичку тікати? Бро, знаєш що?
- Говоритиму я. - Серйозно?
Прямо весь час? Добре.
Привіт, Мадлен.
Усе добре. Я лише хотіла... А.
От і побігла.
Ах ти ж!
Їхнє нове партнерство вимагало цих слів...
А я казав: має звичку тікати.
ПОГАНА МАВПА
Чому ти тікаєш щораз, як я тебе бачу?
Бо ти коп.
Ні, він не коп.
У цю мить – ні, але ситуація мінлива.
Я маю правопорушення,
і нас із Фінні питали, де ми взяли гроші.
Я не наркодилер, нічого такого.
Тобто я продавала «К» та «Е», але «Г» – ніколи.
Почуваюся героєм химерної серії «Вулиці Сезам».
Я не думаю, що ти дилер,
але думаю, що ви з бойфрендом вплутались у щось погане.
- Будь ласка. - Дуже вам дякую, містере Пестов.
Тобі я попросив чорну, бо нібито ти п'єш саме таку.
Так і є.
Побачимо.
Може, залишиш нас самих?
Це моя крамниця.
Добре.
Російська – така гарна мова.
Мадлен, я бачився з давнім другом, Кітом Фіцпатріком.
Він капітан катера, на якому працював Фінні, коли виловили руку.
Я спитав у нього, чи не твій хлопець у той день чіпляв наживку на гачки.
Угадай, що відповів Кіт.
«Їй-богу, ніколи в житті не їв таких смачних креветок у фритюрі».
Це через мене, бо я його накурив на парковці
дуже міцною травою, яку мені дав Міґель.
Сорт «Відвал башки». Я відійшов від теми.
А потім він сказав...
Фінні й правда займався вудками,
що дивно, бо змусити того кістлявого гівнюка
робити хоч щось було до хріна важко.
- Будеш? - Ні, не треба.
Закладаюся, що на них щуряче лайно.
Коли мій тато був малий, то працював на одній риболовній бляшанці.
Капітан ганяв його купувати великих заморожених марлінів,
щоб туристи думали, ніби вони щось упіймали.
Чіпляєш дохлу рибу на гачок,
вони її витягають – бінго!
Ніби самі спіймали рибину. Та ти розумієш.
І от я подумав:
чи не міг Фінні влаштувати такий обман з людською рукою?
Недавно Єнсі дізнався, що варто лише заткнутися хоча б на секунду,
і правда іноді сама спливає на поверхню.
Я казала йому, що не треба, а він казав, що все буде добре.
Що то просто розіграш.
За це пропонували дуже багато грошей. Три штуки.
Ти знаєш, хто дав йому руку?
Мабуть, невисока блондинка.
- Він казав, що чувак. - От сральня.
У холодильнику, в якому привезли руку, я тримаю своє робоче пиво.
Медтехніка «Мідвест Мобайл». Компанія Ніка Стріплінга.
- Якого Ніка? - Жертви.
- Колишнього власника руки. - Жертви?
Хвилинку.
Може, убивця цього Ніка вбив і Фінні теж?
Може, він тепер і по мою душу прийде?
Ні. Він тебе вже б убив, якби думав, що ти все знаєш.
Серйозно?
Що? Це просто правда. Я сказав правду.
Знаєш що? Може,
про всяк випадок на кілька днів кудись поїдеш?
Куди мені їхати? Бабла в мене нема.
Іншої роботи я не знайду.
Ти й цю от-от утратиш.
Тебе забула спитати, чмир.
Він постійно стежить за мною.
Він не зізнається, але я впевнена, що він пов'язаний з російською мафією.
Ми з Фінні мали одружитися.
Я казала йому не світити грошима.
Я кохала цього довбодятла, але він, звісно, був не Алвін Айнштайн.
- Альберт... - Не треба.
Послухай, ти працюєш за комісію?
То, може, підберемо цьому здорованю футболку?
Як тобі «вагінотаріанець»?
- Беріть дві на двадцятку. - Добре.
А є «Не вірю, що поголив заради цього яйця»?
Хочу таку футболку.
ЖИВА КАЧКА
На іншому краю міста Невілл збирався додому.
Дякую.
Дякую, що домовився з ним.
Саме так і допомагають рідним,
замість встромляти їм ножа в спину.
Може, я тобі й допомагаю. Ти застряг, Невілле.
Щодня тільки рибалиш і п'єш з друзями.
Може, тепер у тебе почнеться життя.
Благаю. Тобі просто потрібні гроші на ремонт бістро.
Я хоч намагаюся щось робити.
Найгірше було знати: вона має рацію.
Бувай, сестро.
Стій, дурнику.
А це тобі не потрібно?
І отак просто возз'єднання Невілла з сестрою скінчилося.
САМАРИНЕ ОСТРІВНЕ БІСТРО
Та що з ним таке?
Переліт додому зайняв усього 45 хвилин.
Але цього часу вистачило, щоб винити себе в тому, що він не приїздив частіше.
Наша сім'я дуже вам вдячна.
Ось, на згадку про Джеймса.
Дякую, що допомогли йому перейти на той бік.
Для мене це була честь.
Ага, ніби тато ще жив би й жив,
якби ви не прийшли по мамині гроші.
Дреа.
Вибачте за неї.
Прийміть моє співчуття.
Побачимося на похороні.
Хто дозволив дитині так розмовляти з тобою?
Не треба, Йа-Йа.
У неї ж тато вмер.
Неповага.
І не лише вона така.
Усе їхнє покоління.
Як думаєш: може, це через телефони?
Думаю, так.
Зажди. Ти з мене насміхаєшся?
Зовсім трошки, Йа-Йа.
Просто ти вже казала це мільйон разів.
Недостатньо знати тільки те, що вони встигають...
«Що вони встигають прочитати, сидячи на унітазі».
Думаєш, я смішна, чи просто смієшся з мене?
А я не можу думати й так, і так?
Ти ж знаєш, що любиш мене.
Удома Невілл захотів порибалити, щоб провітрити голову.
Була тільки одна проблема: коли він плавав востаннє, то підвипив
і тепер не міг згадати, де ж залишив свій ялик.
Шукаєш свій човен?
Я його відпустив.
Як це, відпустив?
Він був на моїй території, тому я обрізав канат.
Хочеться думати, що він щасливий і десь дрейфує.
Він був на воді.
Вода вам не належить.
Слухай сюди. Маєш три секунди, щоб звалити звідси нахрін.
Раз...
два.
А в Маямі
Єнсі й Роза їхали за місто, в непримітний бізнес-парк.
Туди, де раніше була медтехніка «Мобайл Мідвест».
А навіщо краватка?
Бо в ній я схожий на агента ФБР
і готовий закластися, що тут працює той, хто привіз Фінні руку.
Щось не можу вирівняти.
Думаєш, то був бойфренд – Крістофер?
Це ж відомий сценарій.
Чоловік запрошує дружину на святкування Різдва в офісі.
Відкритий бар, омелу розвісили.
Наступної миті – ой-ой,
вона трахається з колегою Крістофером в офісному джакузі.
Що, в офісі є джакузі?
Люблю малювати повну картину. Що скажеш?
- Дай... Я поправлю? - Будь ласка.
Отак набагато краще.
Ну от. Чудово.
- Вибач. - Ага.
- Дай мені секунду. - Відповідай. Так.
Бонні. Чи називати тебе Пловер?
- Як хочеш. Я відкликаюся на обидва імені. - Де ти?
Для нас обох буде безпечніше, якщо я не казатиму.
Коктейль.
- Дякую, Рікі. - Нема за що.
Рікі? Там є Рікі? Можеш дати Рікі телефон?
Навіть якщо дам, він нічого не скаже, Ендрю.
Рікі добра людина.
Я радий, що ти когось знайшла.
Здається, в ньому є щось особливе.
До речі, тебе шукають правоохоронні органи прекрасного штату Оклахома.
Я в курсі. Затим і не хочу казати, де я перебуваю.
Хто так каже: «затим»?
- У тебе все добре? - Якось даю собі раду.
- Дякую. - Ясно.
Ну, я ніколи не бачив себе в стосунках з ґвалтівницею.
З учнем, серйозно?
Не роби з Коді жертву.
Йому було без трьох місяців 18 років, він знав більше поз, ніж я.
Ніхто не постраждав.
Ти цього не знаєш.
Може, він вивихнув плече, даючи п'ять усім своїм друзям.
О бо...
Але так не можна робити.
Дарма ти створила таку ситуацію для себе й неповнолітнього.
Ну все.
- Мама. - Ага.
- Судячи з усього, вона багато трахається. - Ріжеш правду-матінку.
- Давай швидше. - Ти не допомагаєш.
То я розмовляв з колишньою, але в нас уже давно все в минулому.
Тобто кілька днів.
Мені не цікаво.
Справді? Трошки боляче це чути.
Схоже, наш приятель Нік згортав діяльність поспіхом.
- Добрий день? - О, ну нарешті.
Я агент Єнсі.
А я думав, ФБР тут уже закінчило.
Так, просто ще раз усе тут оглянемо, Дональде.
Поставимо всі крапки над «і» й під знаками оклику.
Авжеж. Мабуть, так і треба, коли стається страхове шахрайство.
А можна спитати? Якщо ти не проти. Де ти стригся? Дуже стильно.
Мене мама стриже.
- Дуже пасує під твої очі. - Дякую.
Я теж подавався на федерала.
- Не взяли. - Ох, Дональде.
Дональде, глянь на мене. Дивлячись на тебе, я бачу одне.
- Федерала. - Дякую.
Я ним не почуваюсь, але приємно це чути.
Не йди на поступки, Дональде.
Мені похрін, що каже твій вітчим, чуєш?
- Я тобою пишаюся, друже. - Дякую.
Ти мене надихнув.
Завжди тягнися до зірок.
- Дарма я сумнівалася в краватці. - Так.
Якщо наш новий друг хоча б стерпно виконує свої обов'язки,
то помітить, що єдина машина на парковці – твій спортивний кросовер,
і зрозуміє, що ми не з ФБР.
Тому не зволікаймо.
Пошукай щось з іменем «Крістофер»,
може, папку з підписом «Убивство». Хоч щось.
Роза старалася зосередитись, але щось її непокоїло.
Йо, хочу спитати.
Як можна бути в стосунках з жінкою і не знати її справжнього імені?
Кажеш, що тобі не цікаво, але чомусь про це думаєш.
- Мені від цього трохи краще, бо... - Мені справді не цікаво.
Щось мені підказує, що трохи цікаво.
Бро, мені це не треба. Не треба.
Нашим героям не пощастило,
і виявилося, що Дональд і справді якраз стерпно виконував свої обов'язки.
А от Невілл
геть не був упевнений, що жінка, якій він віддав гроші,
хоч більш-менш добре виконувала свої.
Що сталося з моїм прокляттям?
Крістофер стріляв у мене.
Я маю принести тобі ще грошей? За що?
По-твоєму, це зараз доречно?
ВШАНОВУЄМО ПАМ'ЯТЬ ДЖЕЙМСА ВЕНДЕЛЛА
Можемо поговорити після або ніколи.
Вибирай.
Після.
Як і завжди, Йа-Йа помітила неповагу й запам'ятала це на майбутнє.
Лізь на дерево.
Невілл і Дріґз були не проти почекати
біля так званого цвинтарного будинку.
Дріґз любив похорони.
Людей він переважно не любив, тому був не проти, коли вони вмирали.
А в Невілла тут жила чи не найулюбленіша людина.
Чому таке страшне лице?
Невілл.
Не вона.
Чого ти говориш з цим дурнем?
Вона.
Доні, дай щось спитаю.
Думаєш, магія Королеви Драконів діє?
Я відчуваю, що діє.
Он як, у тебе є дівчина?
Привіт, Танні.
Невілле, не говори до мене.
- Подруга? - Ми якийсь час спілкувалися.
Слухай, я не маю дому.
Можна я сьогодні переночую тут?
Лулу, біжи в дім і принеси Невіллу води.
Дякую, Лулу.
Чому не поживеш у якоїсь дівки?
Усі відмовили.
Поживу у твого дядька Чарльза. Він мене любить.
Зазвичай я уникаю заміжніх жінок, але Бонні розумна, досвідчена.
З нею було захопливо.
А ще вона педофілка-соціопатка.
Я ж і сказав: захопливо.
Це не Крістофер,
але я знайшла стос старих рецептів і кілька форм No849.
Скрізь те саме прізвище лікаря.
«Ізраель О'Піл». Таке смішне ім'я не може бути вигадане.
Єнсі зрадів, що у справі стався прорив,
але часу це відзначити не було.
От сральня.
Я бачив їх на похороні. Це федерали. Треба тікати.
- Це ти винний, що надихнув Дональда. - Я не шкодую.
Роза не помилилася.
Дональд і справді кайфував від зачіски.
Сюди.
Привіт, дружок.
Ого. «Дружок» йому не подобається.
- Ще б пак. - Ну добре.
Я вийду перший, ніби приманка.
Побіжу в інший бік. А ти стрибай через огорожу.
- Супер. - Щось ти швидко погодилася.
Це прекрасний план.
Ще можна, щоб приманкою була ти.
- Ні, мене все влаштовує. - Добре.
Давай!
Єнсі не врахував,
що й Роза, і пес були набагато спортивніші за нього.
Бл***!
Слухай, у Маямі-Дейд ліцензію має лише один лікар на прізвище О'Піл.
- Мапа каже, що ми близько. - Як твій зад?
Не дуже.
Але твій пляжний рушник майже спинив кровотечу.
Чудово.
Я знаю цей район.
Можеш зупинитися біля того гадючника з синіми дверима?
- Що? - Отут.
Добре.
Що ти...
Що ти хочеш...
Чуєш мене? Я ж питаю.
Це будинок задрипаного детектива Джонні Мендеса.
Це ще одна історія, яку я розповім іншим разом.
Я стараюся робити так щораз, як тут проїжджаю.
О боже. Ну він дає.
Маленькі перемоги.
Їдемо далі.
Сидіти погано.
Треба їхати. Ми все-таки скоїли злочин.
- Серйозний. - Ми?
Джонні Мендес був поганим копом.
Він нікому не подобався.
Навіть коту з демонськими очима, якого він так любив.
До речі, через Джонні
Єнсі більше не працював у поліції Маямі.
Можливо, тому Єнсі й було приємно повернутися сюди
для невеличкого розслідування.
Д-р О'Піл?
Агов!
Хто там?
Інспектор Єнсі. Маю до вас кілька питань.
От бл***.
Так. Так-так. Зараз.
Я вже йду.
- Вітаю. - Добрий день.
Так, так, заходьте.
- Прошу. - Котра година?
Якраз щойно настав час знімати халат, тому ви встигаєте.
Ясно.
У вас зад кровоточить.
Так.
Таке буває.
М-ре О'Піл, хочу поставити вам кілька питань про Ніка Стріплінга.
У вас дуже оригінальне ім'я: Ізраель О'Піл.
- Як так сталося? - Мабуть, спершу ти питай.
Усі кличуть мене Іззі.
Мама була єврейка. Пішла від тата. Вийшла за ірландця, тому я Ізраель О'Піл.
- Ясно? - Як бродвейський мюзикл.
Справжня сага.
Слухайте, Нік мертвий,
тому я не проти відповідати на питання, але хочу дуже сильний імунітет.
А, може, звичайний імунітет?
Ні, він має бути дуже-дуже сильний.
- Ну, він його не може забезпечити. - Вона права.
Санінспектори таких рішень не приймають.
Що?
Я б на вашому місці не переживав. Пийте коктейль.
- Ви працювали хірургом? - Так.
Справи в мене йшли дуже добре.
У Флориді 99% жителів потребують заміни кульшового суглоба.
Але тепер медична комісія... Кінчені, довбані фашисти.
Це не офіційна заява, нікому не кажіть.
Але в мене є певні проблеми зі зловживанням речовинами.
- Та ви що? - Іди на хер.
Ви серйозно?
Не таке життя я собі планував.
Я скажу вам те саме, що казав другові, Дональду.
Завжди тягніться до зірок.
Придурок.
Може, поговоримо про схему зі страховками?
Чи в медтехніці «Мідвест Мобайл» бачили хоч одного пацієнта?
Ні. Це класична схема з пацієнтами-привидами.
Ми стягували з держави кошти за товари, яких не постачали.
Електричні скутери, наприклад.
А баби й діди, чиї дані ми крали, нічого й не знали,
бо чеки від держави приходили безпосередньо нам.
Скільки Нік вам платив?
Тисячу баксів за рецепт на скутер.
- Якщо місяць був вдалий, то й більше. - А скажіть мені.
Думаєте, Нік з Ів були міцною парою?
Ів могла завести когось на стороні?
Ні, то було щире кохання.
Іноді навіть занадто. Вони не відривались одне від одного.
КОНТАКТНА ОСОБА: КРІСТОФЕР ҐРАНЬЙОН
Завжди пестились у всіх на очах. Фу. Цілувалися з язиками.
Розумієте? Коли видно язики. Кому хочеться бачити чужий язик?
Ще іноді в процесі Ів дивилася прямо на тебе.
Це мене дуже бентежило. Вона так показувала силу.
Може, хочете...
Не треба. Дякую.
Візьміть на потім.
- Не треба. - Добре. Я з'їм за вас. Лехаїм.
Слухайте, зрештою... Зробімо крок назад.
Погляньмо на ситуацію згори. Давайте начистоту.
Ніхто не постраждав.
Ну не знаю. Кажуть, від убивств страждають.
Яких ще нахрін убивств?
- Нік утопився. - Можливо.
Але оцей хлопець просто взяв гроші за те,
щоб почепити відрізану руку на гачок вудки.
Цей хлопець мертвий?
Йому стріляли в серце, тому так.
Я не хочу далі розмовляти.
Я... піду... Піду подрімаю.
Яка феноменальна ідея. Ви ж уже 15 хвилин на ногах,
а здоровий сон важливий.
Знаєте, як зробимо, м-ре О'Піл?
- Іззі? - Іззі.
Так от. Іззі, якщо коли-небудь захочете поговорити,
то я залишаю вам свої контактні дані. Про всяк випадок.
Домовилися?
Так.
Бл***.
Бл***. Бл***.
Після похорону Королева Драконів терпляче чекала на кладовищі.
Їй подобалося там бути,
і вона знала, що рано чи пізно Невілл прийде.
Обережніше, Невілле. Ти був грубий.
Мертві не люблять грубощів.
Нічого не хочеш сказати?
Вибачте.
Не мені. Кажи їм.
Прошу у всіх вибачення.
Він мені не подобається.
А мені подобається, Йа-Йа.
Маєш тут рідних?
Отам – мама з татом.
Моя мама теж десь тут.
Не варто боятися духів тих, хто нас любив.
У них добрі наміри.
А от в інших – не дуже.
Я приніс гроші.
Ще п'ятсот – і буде швидше?
Хлопчику, нащо ж одразу до справи?
Я візьму твої гроші,
але на обличчі в тебе й досі читається сумнів.
Моє обличчя ніколи не вміло приховувати почуттів.
Мені подобається, що ти не вмієш їх ховати.
Зараз на обличчі в тебе сильна...
стривоженість?
Я хочу вірити, що ви здатні зробити те, що кажете.
Хіба цього не достатньо?
Може, й достатньо.
Ні.
- Ось ти й попався. - Ти хочеш вірити?
Поясни йому, чому віра важлива.
Без віри не може бути магії.
Тоді я знайду віру.
Обіцяю.
Для Йа-Йа цього недостатньо.
Доведи.
Як?
Жертвою.
Не просто грошима, а тим, чим дорожиш.
Усе, чим я дорожив, у мене вже відібрали.
Не все.
Дріґз? Та він паскуда.
Ти його просто не розумієш.
І тоді Невілл прийняв рішення,
за яке Дріґз буде його винити до кінця їхніх життів.
Гаразд.
Забирайте.
Тепер поверніть мені дім.
Не затримуйся, а то вона ще передумає.
Він сказав, що пацан, якому я віддав руку, мертвий.
Що це за херня, Ів?
Мертвий? Ох. Якщо це правда, то це дуже сумно.
- Ти не знала? - Ні.
Що ти таке кажеш?
То від передозування? Він був схожий на наркомана.
Це я наркоман!
Серйозно? Та я жартую.
У нього стріляли, Ів. З пістолета.
Оце вже страшно.
Вогнепальна зброя – величезна проблема в нашій країні й у Флориді зокрема.
Я весь на нервах. Я охрініти на яких нервах.
Іззі, послухай.
Зроби глибокий вдих. Спробуй розслабитися.
Ні, в мене напад паніки.
- Усе буде добре. - Треба присісти.
Глибоко дихай. Щоб я чула.
Видихай через рот. Дихай животом.
- Краще? - Так.
А тепер слухай.
Я особисто знаю типа, з яким ти говорив.
Це Єнсі.
Він навіть не справжній коп.
Знаю. Він санітарний коп. Що це за херня, який ще санітарний коп?
Тому не парся, чуєш?
Знаєш, що тобі треба?
Ів?
Чорт. Боже, я ледь не вдавилася.
Треба не забувати жувати.
Попий щось фруктове, погуляй на сонці.
Лети на Андрос. Я пришлю по тебе літак.
Так, мені там добре.
- Там спокійно. - Будь ласка, прилітай.
Будеш тут, мов свиня в лайні. Тут скрізь оксі.
Знаєш, що я робитиму?
Я сама щовечора кластиму тобі таблетку на подушку, мов м'ятний льодяник.
Добре, я подумаю.
Прилітай, добре?
На мить Ів навіть дала йому надію.
Дуже тебе люблю. Тримай у курсі...
Але лише на мить.
Це наш Крістофер, так?
Ти це забрав? Хіба це не крадіжка доказу?
Ой, благаю. Це брошура. Їх і треба брати.
Знаєш, я поки що не працюю в поліції,
а то, напевно, пробив би цього Крістофера Ґраньйона в базі.
Але над цією справою мені не можна працювати,
то що ж мені робити?
Добре. Завтра цим займуся.
- Ти неймовірна. - Знаєш що?
- Прийшли результати ДНК-аналізу кісток. - Наших кісток.
Несподіванки не сталося. Збіг з рукою Стріплінга.
Знаєш, що то за стукіт, Розо?
- Стукіт? - Це ми з тобою розбудовуємо цю справу.
Це захопливо.
От побачиш. Я повернуся на стару роботу.
Може, навіть раніше, ніж доїм морозиво.
Хоча навряд.
Та що з тобою?
Жерти дуже хочеться.
Від нової роботи в мене така відраза, що я не можу їсти.
А як у тебе на роботі?
Знаєш, приємно відпочити від трупів.
Чому ти обрала такий життєрадісний фах: судову медицину?
Та не знаю. Що такого? Це моя робота.
Кому подобається на роботі щодня?
Жонглерам. Дегустаторам морозива. Ведучі вікторин на ТБ ніби задоволені.
І любителі випити вдень – поки не настає вечір.
Думаю, що тим, хто починає працювати в кондитерській, це подобається.
Спочатку – поки вони ще недовго там працюють.
Ти не думала змінити професію?
Ні, серйозно.
Чому ти поводишся, ніби ми на побаченні?
Чому я що роблю?
- Ніяк я не поводжуся. - Невже?
- Ти серйозно? - До чого ця пуста розмова?
А спроби познайомитися ближче? Ти... Ти купив мені морозива.
Якщо хочеш знати, то ми з колишнім партнером Рохеліо
завжди заходили з'їсти морозива після продуктивного дня.
Ой, благаю. Це взагалі не правда.
Колись ти забереш ці слова назад, Розо. Не можу дочекатися.
Точно не хочеш завтра знов приїхати?
Бо якщо хочеш, я зустріну тебе
з величезною чашкою чорної кави – як ти любиш.
Ну добре.
- Я не люблю чорної кави. - Що?
Я додаю вершки й дві ложки цукру,
але не сказала тобі, бо не хотіла, щоб ти вгадав.
Я в курсі.
Це було навіть приємніше, ніж він думав.
...на вихідні знов прогнозуємо сонце й дуже високу вологість.
Я «Гезер з погодою», і це була погода.
До речі, моя сестра накладає їй грим. Каже, що вона сука.
Не сотвори собі кумира.
Ну що...
Попіклуйся про свій зад.
Ага, і ти про свій.
Кожен доглядатиме свій зад.
На противагу Єнсі, Невілл хотів, щоб день уже скінчився.
Чарльзе.
Ти вдома? Мені нема де ночувати.
Чарльзе! Чарльзе, це я! Це я.
Господи. Що з тобою сталося?
Еґґ – то тупа сила.
Реальна проблема – це Крістофер.
Захоплює берег,
силою змушує людей продавати землю, дає хабарі місцевим чиновникам.
Усе це не по-чесному, друже.
Може, я підсилю прокляття Королеви Драконів?
Думаю, якщо понишпорити в його офісі, можна знайти те, що його зариє.
Ці люди небезпечні. Не роби дурниць.
Я й не збираюся.
Пушка робоча?
Це питання людини, що робить дурниці.
Пірнав на рифі біля бухти Смол-Гоуп і знайшов.
Непогано його почистив.
Зроби мені послугу.
Хоч би яка дурниця була в тебе на думці, відклади її до ранку.
А як прокинешся, поміркуй над нею ще.
Забагато міркування виходить, Чарльзе.
Ось чому я хотів, щоб ви повернулися сюди вночі.
Подивіться на місячну доріжку на воді.
- Як гарно. - Авжеж. А альбули тут добре клюють?
Ну, якось я виловив чотирикілограмову, але от яку ви зможете виловити – не знаю.
Агов, вітаю.
Це може бути наш новий сусід?
- Вітаю. - Я відвезу вас у готель.
- Вітаю, я Барб. - Привіт, Барб.
- Мій чоловік Базз. - Ого. Ти ба які.
- Я відвезу вас назад... - Відкритий шлюб?
Жартую. Авжеж, жартую.
Він каже правду.
- Риба тут неймовірна. - Так.
- А от дикі пси – то вже інша історія. - Я ж казав, Базз.
- Що? - Дикі пси?
- Так. - Тут?
Ні, не слухайте його. Я диких псів не бачив.
Отож-бо й воно.
Ти їх не бачиш, поки не вкусять.
- Ну... - Це не так страшно
для дорослих. А для малих дітей – справжня проблема.
- Ну... - От дівчинка Стетсонів...
Ну, вона лишилася жива, але...
У шкільному альбомі її фото буде ще не скоро.
Ви... Це...
А знаєте? Дивіться.
Якщо придивитися, то й досі видно сліди зубів. Бачите?
- Бачите? - Ну все.
Ого.
Інфекції наче нема. Завтра дізнаюся.
Що буде з нашими котами?
Ох. Котів пси безперечно люблять.
Це ж для них основна їжа:
дрібні домашні улюбленці.
Ну, був дуже радий знайомству.
Приємного вам вечора.
І прошу вас: бережіть себе.
Так. Оце клас.
Єнсі дуже собою пишався.
Але він радів недовго.
Що, всрався? Ану тікай!
Вибачте за це.
У нас тут наркоші живуть.
Правду кажучи, я їх жалію. Декого годую, але не цього.
- З наркотою тут біда. - Клас!
Під кайфом він іноді не розуміє, який будинок – його.
- Сідайте. - У мене багато трави.
Я його накурюю, щоб він кинув «айс».
Приємного вам вечора.
Зранку Невілл проклинав Чарльза,
бо так і не зміг заснути.
Але й далі міркував.
Пити холодне пиво було ще рано,
тому Невілл зайнявся тим, що помогло б йому прийняти рішення.
Йому було цікаво, чи крім нього ще хтось приводив думки до ладу, ловлячи рибу.
Бінго. Отак.
МАДЛЕН
Привіт, Мадлен.
Не знаю, чи ти мене налякав, чи я покурила поганої трави,
але мені здається, що хтось за мною іде.
Навряд чи за тобою хтось і справді йде.
- Чудово. Дуже дякую. Стало краще. - Зараз я тебе чогось навчу.
Роззирнись і спробуй запам'ятати обличчя.
Звертай увагу на всі примітні риси.
Окуляри, густа борода, котелок.
- Чекай, що за котелок? - Капелюх.
То так і кажи: капелюх. Господи.
Добре. Капелюх. Задоволена?
Коли так зробиш,
заверни за ріг.
Добре. Завернула.
А тепер біжи назад.
Дуже швидко. Ну! Швидше, біжи!
- Так. - Роздивляйся обличчя.
На тебе хтось дивиться? Може, старається не дивитися?
Ні. Ніхто навіть не помітив.
Значить, ніхто за тобою не йде.
Заспокоїлася?
Так. Знаєш, так.
Добре. Бо це точно справжня перевірка,
і я її не вигадав от щойно.
Чувак, серйозно?
- Але знаєш... Послухай. - Ну ти й придурок.
Коли я все це проговорив, то бачу, що трюк непоганий.
- Іди нахер. - Це щоб тобі стало легше.
Ну, бувай.
Козел.
Кажуть, у стресових ситуаціях проявляється наша справжня сутність.
А в кишенях Мадлен гуляв вітер.
А от Іззі мав добре серце.
ЕНДРЮ ЄНСІ
Просто він уже давно не вчиняв правильно,
тому не одразу наважився.
МОЖЛИВО: О'ПІЛ
Я готовий говорити. Приїдете сьогодні?
Та дайте ж порибалити.
Значить, слухай.
Я перевірила його і в базах міста, і штату.
Про цього Крістофера Ґраньйона
нема інформації:
ні домашньої адреси, ні прав, нічого.
Ніби цієї людини не існує.
У Флориді багато підозрілих людей, яких не існує.
- А як же його знайти? - Ніяк.
Знаєш що? Ти ще не заслужив цей пастеліто.
Та перестань.
Добре. Даю тобі ще одну спробу.
Тут колись працював один коп. На прізвище Єнсі. Знаєш його?
Так, він добра людина. А що? Ти з ним зустрічаєшся?
- Ні. Ні. - Добре.
Бо він ходяче нещастя. Людина-якір.
Усіх тягне за собою на дно.
- Але добра людина? - Прекрасна.
Давай сюди, Розо. Я зранку випив ліки від діабету.
Давай. Попіклуйся про мене.
Як і завжди,
Єнсі перебував у блаженному незнанні того, скільки людей ним цікавилися.
КАФЕ «КРАБИ У СТОНІ» НАЙКРАЩИЙ ЧАУДЕР НА КІС!
Він був зайнятий: Сонні нарешті знайшов йому обіцяне авто.
Добре я кидаю ключі?
Ти серйозно чекаєш на відповідь?
Що це за шмат лайна?
Я не їздитиму на цій клоунській машині.
Про що ти?
За рейтингом «Кей-Бі-Бі» це найкраща мала машина 2016 року.
Бачиш мій зріст?
Це спекотна Флорида. У цій машині буде тісно.
Як у шафі.
Кондиціонер працює.
Якраз дмухатиме тобі прямо в лице.
Знову це відчуття.
Ще один запеклий ворог.
Я ж закрив це кафе.
Як воно так скоро знов відкрилося?
Хтозна. Тут – послуга. Там – грошики за мовчання.
Що тут вдієш?
А мені це схоже якраз на той вакуум,
який могли б заповнити правоохоронці.
Дякую за підказку.
До речі, чим закінчилася вся та заплутана історія з рукою?
Справу закрили. Слава богу.
Офіційний висновок – нещасний випадок.
Кейтлін, дочка, вчора все підписала.
Добре.
Піду знайду нам столик.
Обов'язково замов чаудер. Його тут варять зі старих презервативів.
Серйозно? На голові дулька, і тичеш мені фак?
Так. Я зібрав волосся заради гігієни.
У тебе все кафе кишить щурами. Заведи кота.
У мене є кішка, ось.
- Френсіс. Вона добра. - То купи тигра.
Ти ідіот, у Флориді не буває тигрів.
Придурок, про це навіть документалку зняли.
Ти ніби дратуєшся.
Зовсім трошки.
- Вона його вбила, Ро. - Можливо.
Але справу закрито. От і казочці кінець.
Та щоб тобі.
Усім байдуже, що довбаний шахрай,
який розводив страхові компанії на гроші, дістав по заслузі.
Я бачу, ти трохи понишпорив?
Так, бо мені можна.
Знаєш чому? Бо я коп.
А ти санінспектор.
Не лізь.
Єнсі завжди намагався слухати Ро, але це ніколи йому не вдавалося.
- О, інспектор. Заходь. - Привіт.
- Я невчасно? Добре. - Вчасно, заходь.
Я якраз хотіла подзвонити.
- Я вирішила, що була... - Ой, знаєш?
Мені так сильно хочеться почути те, що ти скажеш,
що я говоритиму перший,
інакше не зможу зосередитися.
Ти мала рацію, Кейтлін.
Ів убила твого тата.
Я розумію, що це не дуже зручно, – ти ж допомогла підтвердити його смерть.
Ти це напевно зробила, бо вона пообіцяла тобі
частку страхової виплати.
- А тепер я слухаю. Говори. - Дивись.
Правда така: сталась аварія, тато втопився.
А мені хотілося когось винити.
Я про це до фіга молилася. Тепер я змирилась.
Біблію ти явно знаєш краще, ніж я.
От я завжди думав, що вбивати людину
і рубати її на шматочки ніяк не можна.
Але ж я і в церкві давно не був.
Що ти таке кажеш?
Кейтлін, я знайшов уламки Нікових кісток у їхній ванній.
Ти казала, що розсварилася з татом.
Я впевнений, що ти підсвідомо очікувала,
що коли-небудь ви помиритеся.
Ів відібрала в тебе таку можливість.
Надіюся, воно було того варте.
Кейтлін звикла, що люди тикають її носом у її ж лайно.
Але раніше від цього не було так боляче.
Від усіх цих підлих людей Єнсі аж нудило.
Він надіявся, що розмова з Іззі нарешті покладе край цій клоунаді.
Ви щойно кого-небудь бачили?
Тільки вас.
Прекрасно. Я пішов.
Єнсі знав, що не варто втягувати в це Розу,
але все одно став їй дзвонити.
Ну, він трохи старший,
але ж з чоловіками мого віку в мене не складається.
Він забагато розмовляє, а його колишня – ґвалтівниця.
Отака ситуація.
Але він високий. Я люблю високих.
Не знаю. Що думаєш?
Думаю, тобі до зарізу потрібен хтось з членом.
Чуєш, бро. Уявляєш, сьогодні Гезер не прийшла на роботу.
Погода – це буквально її життя.
У глибині душі я сподіваюся, що ця сука вмерла.
Ти щось чула від Гезер?
Ні. Надіюся, з нею все добре.
І я.
Ну ти даєш. Нащо ти таке говориш?
Привіт. Ти не відповідала на мобільний.
Йо. Це що, той самий «хтось з членом»?
Я передзвоню.
Я тебе відсіювала.
Я не вирішила, чи корисно буде
для моєї психіки пускати тебе у своє життя.
Найімовірніше, відповідь – ні.
- О'Піл мертвий. - Що?
Так. А ще я стрибнув у машину.
Я тепер маю машину. Дуже класну. У неї високі оцінки.
От тільки я роздер собі зад.
- Показуй. - Лише тому, що це твоя професія.
Я ж казала піклуватися про зад.
Я думав, що скотч – достатнє піклування.
Лягай на стіл. Я зашию.
Добре.
На вільний? Бо на тому вже хтось лежить.
Не смішно? Враження, ніби ми в морзі.
Я й сам знаю, куди йти. Жартую.
Отже, бойфренд Крістофер убив Стріплінга,
коли Ів поїхала, щоб мати алібі.
А брошура, що я знайшов, пов'язує О'Піла з ними обома.
Але нащо вбили О'Піла?
Хтось же мав відрізати руку мертвого чоловіка,
щоб було схоже на нещасний випадок, а О'Піл був хірург.
Це дуже розумно.
Хочеться думати, що маючи більше часу,
я б і сам до цього дійшов, але...
А ти коли-небудь таке робила?
Не на живій людині, тому лежи спокійно.
Ти ніби вчишся водити. Не ображайся.
З тобою теж не солодко, друже.
Та просто голка боляче коле. Якщо заходить глибше, то я відчуваю.
- Отак? - Так!
Саме так.
Давай. Відповідай.
Відповідай.
ОСЕЛ – ТЕЖ ЖЕРЕБЕЦЬ
На жаль, коли Мадлен лишалася робити принти з порнографічним підтекстом,
то любила слухати жахливу музику.
ДИВНИЙ ЧУВАК-ДЕТЕКТИВ
Це була її медитація.
Прокляття.
Що?
Той хлопець, Фінні. А тепер О'Піл.
Здається, Крістофер підчищає хвости.
З усіх, хто щось про це знав, лишилася тільки Мадлен,
і зранку їй здалося, що хтось за нею йшов.
Тепер вона не відповідає на дзвінок.
Тоді треба їхати.
Ти вже закінчуєш?
Закінчую.
Тепер закінчила.
Чудово.
Без сторожового пса Невіллу було не так страшно
вломитися в офіс Крістофера.
Бідна тварина отримала психологічну травму й більше не могла працювати.
Таке буває після нападу мавпи.
Привіт, друже.
Радий знов бачити тебе.
Та вона в порядку. Як там її звуть?
Мадлен. Нам ще довго їхати.
Просто заїдь до неї додому.
Може, зазирни на роботу.
Не можу, старий.
Сьогодні Монте зготував паелью, а ти знаєш, що від паельї я засинаю.
Мабуть, у неї все добре.
Просто в мене передчуття.
Знаєш, скільки твоїх передчуттів за ці роки справдилося?
Я скажу.
Ніскільки.
А якщо цей раз інакший?
Саме це ти завжди й кажеш. На добраніч, Єнсі.
Як же так? Ти ж бачиш, що тут коїться.
Ви знищите цей острів.
Для тебе є хоч щось важливе?
Отримання грошей.
Тому пора набити тобі морду, синку.
Він хоч робочий?
Не знаю. Хочеш перевірити?
Що ж, іди.
Але знай: добром це для тебе не скінчиться.
Побачимо.
Це за Чарльза.
А тепер ми мали б перейти до «Гезер з погодою»
і дивитися прогноз погоди, але, здається, його вестиму я.
Це Маямі.
Ів нікому не казала, що вона в Маямі, тому гостей не чекала.
Привіт, кицю. Який приємний сюрпризик.
Треба поговорити.
Ти буквально описала вечір моєї мрії. Заходь.
Тягни сюди свою кістляву дупцю.
Іди сюди. Сідай. Сідай зручненько.
Я не можу. Бл... Не можу.
Що? Що ти не можеш, кицю?
Ти вбила тата, Ів.
Сонечко.
Ми це вже пройшли.
Може, я зроблю нам коктейлі, і поговоримо про все?
- Я кинула пити. - Тоді я принесу тобі пива.
- Почекай тут, я зараз. - Стій.
Добре.
Я підняла руки.
Кажу це не для того, щоб образити, але, по-моєму, я вперше бачу,
що ти мовчиш понад десять секунд.
Мадлен нервувалася, коли подзвонила, а я повівся, як придурок.
Я не хочу, щоб з нею щось сталося.
Роза мимохіть співчувала йому.
Вони обоє часто бували в компанії смерті.
І засвоїли дуже просту істину.
Хоч би як сильно тобі хотілося, щоб людина була в порядку,
це дуже рідко хоч на щось впливало.
Нахера ви приперлися?
Чудове питання.
Ми приїхали, бо думали,
що є невеликий шанс, що тебе вб'ють.
Єнсі. Що за хрінь? Що коїться?
Хибна тривога. Неправильне передчуття. Винен.
Але я ціную, що ти приїхав. Вигляд у тебе домашньо-фантастичний.
Розо, це Рохеліо, мій колишній партнер.
- Привіт. - Привіт.
Який же ти гівнюк.
Але ж є й позитив. Сьогодні тут нікого не вбили.
Знаєш що? Тобі ж буде краще, якщо ми ще встигаємо на морозиво.
А я казав.
Па, Мадлен. Добре, що ти не мертва.
Мені просто треба, щоб ти зізналася. Один раз.
Просто скажи, Ів.
Будь ласка, скажи, що вбила тата.
Під дулом пістолета
більшість людей зізнається в усьому.
Але Ів знала, що їй нічого не загрожує.
Я ніколи не скажу, що вбила твого тата,
бо я не вбивала.
Тато?
Привіт, доню.
Переклад субтитрів: Ольга Сушицька