Флорида-Кіс має одну особливість:
крім туристів, що напередодні перепили,
майже всі тут прокидаються дуже рано.
Треба посидіти в припливному затоні,
сходити на ранкову прогулянку, а вже потім жувати кущі.
Єнсі погано спав.
Він усе думав про застреленого юнака.
Зі своїм адвокатом він завжди вітався однаково.
Добра новина чи погана?
Може, я просто дзвоню побажати тобі доброго ранку.
Діти, ідіть снідати.
Монте, адвокат завжди має або добру новину, або погану.
То яка вона?
Новина добра.
Д-р Вітт мав особисту зустріч із Сонні.
Він відмовляється від усіх обвинувачень.
Суду не буде.
Запису в особовій справі – теж.
Це не добра… Це прекрасна новина.
Це неймовірно. Треба було з цього почати.
Сонні не став усього пояснювати,
але сказав, що чекає тебе у відділку.
Супер. Наш Ро десь там?
Так, він тут.
Ні.
- Вмикай гучний зв'язок. - Добре.
Дякую, Монте.
Ро, чуєш?
Хочу обговорити стрілянину біля «Півмушлі».
Я зараз приїду на велосипеді. Поїдемо разом.
Та це ж не обов'язково.
Знаю, що не обов'язково, але я хочу приїхати.
І ти хочеш, щоб я приїхав. Тобі просто незручно це сказати.
Почисть зуби. Я тебе обійму.
Буду за кілька хвилин.
- Єнсі, не тре… - Не будь такий. Бувай.
Ти міг завадити цій херні.
Єнсі аж пританцьовував
від думок про повернення на роботу.
Знайшов на вашому пляжі цю гарну мушлю.
Тільки уявіть.
Ну що ж.
Повірте, зараз у вас вибухне мозок.
Як вам колір? Це пастельний жовтий.
- Алло. - Послухай, яка фігня.
Вона хоче, щоб тата проголосили мертвим.
Кейтлін, це ти? Як справи?
Не знаю, який це етап горювання.
Здається, той, що між запереченням
і «Я точно вбила свого чоловіка».
Схоже, остаточного висновку ти ще не зробила.
Ще й досі намагаєшся розібратися…
Вона його вбила. Уже й бойфренда має.
- Справді? - Я офігіла.
Ми можемо зустрітися?
Добре. Зустрінемось у «Півмушлі», на Кі-Вест.
Завтра о 15:00. Підходить?
- Добре. - До побачення.
Що за хрінь?
Що за… Годі.
Годі. От гівно. Бл***. Та годі.
Відчепіться нахрін. Відчепіться…
Єнсі був вдячний. Схоже, бджолам
смакували придурки.
Тут нема води.
О боже, вони скрізь.
Відженіть їх хтось! Геть!
А от Еван Шук
міг думати лише про бджіл у роті й те,
чи вжалять вони його в мозок.
Загалом день видавався цілком непоганий.
Але видавався недовго.
А на Андросі Ів якраз завершила ранкове кардіо.
Вона зупинилася зробити кілька фото, але не лише морських птахів.
Котику, той гівнюк і досі живе на нашому пляжі.
Ми будуємо п'ятизірковий курорт. Це огидно. У Тіллі досі від нього травма.
Чуєш, Еґґ. Розберися.
Зараз?
- Добре. - Ти найкращий, Еґґ. Любимо тебе.
Котику, можна я сплаваю в Нассау? Хочу на шопінг.
Ми ще не маємо грошей.
А тепер?
Ів знала, що може підхопити інфекцію після сексу в джакузі,
але вважала, що ризик виправданий.
Коронер Маямі мав стільки роботи,
що іноді Роза ставала глухою до смерті.
Покійна – 29-річна біла жінка,
має ознаки тупих травм і дуже кльову маєчку.
Принаймні гуляти ти йшла гарненькою.
Ти якась ненормальна.
Подумаєш, Джанет.
Зазвичай Роза знущалася з Джанет за всю критичну хрінь, що та говорила,
але сьогодні її голова була зайнята іншим.
Привіт, бро.
- Ти будеш увечері? - Так,
приїду після роботи.
Бро, так не годиться.
Хоча б спробуй причепуритися.
Я не зла, я кажу, як є.
Мел, може, годі жувати соплі?
Я вже зад собі відсиділа.
Це що, Гезер і її срана погода?
Не можу говорити. Люблю тебе.
Добре. Бувай.
Вибачте. То була сестра.
О боже, та яка нахрін різниця?
Роби зачіску.
Авжеж.
Здуріти. А поворотник?
- Як знати, що ти повертаєш? - Я за цим не сумував.
Нащо ти так учепився в кермо?
Так може статися аварія. Тепер чекай. Чекай.
Я не придовбуюся.
Просто кажу, що тобі не можна водити автомобіль.
Відколи ми перестали бути партнерами, сам я чудово воджу.
Ми не перестали бути партнерами.
І ніколи не перестанемо.
Коли ти змінюєш смугу,
не треба отак п'ять разів дивитися через плече.
Тебе ж почне нудити.
Стара на кросовері могла в'їхати мені в зад.
Ти не впливаєш на кількість літніх жінок на кросоверах.
А знаєш, на що ти впливаєш?
На свою реакцію на цих літніх жінок.
Як же ти задовбав.
Я перепаркую машину. Дай ключі.
У цьому нема потреби.
Мені сьогодні повертають жетон, а по тобі не видно, що ти радий.
Над цим треба попрацювати,
Ро.
Якщо дозволиш собі радість,
це буде не так і погано.
Рідні тобі подякують, я тобі подякую.
І найголовніше. Знаєш, хто ще подякує? Ти.
Ти собі подякуєш.
Я цілком радісна людина.
Куди ти йдеш?
Перепаркую довбану машину.
А чому ми не почали з цього?
Я ж так і казав.
Я не слухаю.
ШЕРИФ КІ-ВЕСТ
Йо, Єнсі.
Йо. Доброго ранку.
Приємно, що мене бачать.
Ось і він.
- Мій Єнсі. - Привіт, друже.
Я розумію, що до завтра ще офіційно не відновлений,
але я почну вже сьогодні, безплатно.
Одразу до роботи.
Біжу гасити пожежі.
Пригальмуй.
Пригальмувати я не можу, Сонні, бо ти забрав у мене машину.
Ти глянь на нього.
Що таке?
Кліфф зняв обвинувачення.
Авжеж. Але мені довелось погодитися
не відновлювати тебе на посаді детектива одразу.
- От сральня. - А мені як прикро.
Я за тебе боровся, старий.
І коли ж добрий лікар дозволить поновити мене на посаді?
Не знаю. Ми говорили секунд десять.
Але ти весь час за мене боровся.
Він має зв'язки.
Робив біопсію бородавок половині чиновників в окрузі.
А в них є ютуб, розумієш?
Вони бачили, як ти зіштовхнув його гольф-карт у воду.
Але ти мені винний. Пам'ятаєш руку?
Так. І я за це вдячний, тому знайшов тобі іншу роботу. Добру.
Ти ж любиш смачно попоїсти?
Бо я – так.
До чого ти ведеш?
Твоя нова посада – ресторанний інспектор.
- Тарганів ганяти? - Це відпустка з оплатою, Ендрю.
- Попередній захворів і звільнився. - Умер, Сонні.
Ну так. «Умер».
Але спершу захворів.
Чому не можна сховати мене десь тут за столом?
Я й справжньої роботи не робитиму. Сидітиму в інтернеті.
Що мені треба зробити, щоб знов бути детективом?
Сонні, прошу тебе.
Прошу.
Погоджуйся на цю роботу, не шукай неприємностей.
Коли вляжеться курява, матимеш свою стару посаду.
Що скажеш?
Єнсі на мить прикинувся, ніби міркує.
Коли починати?
Ми гаємо час.
ПОГАНА МАВПА
На Андросі завжди були натовпи аквалангістів,
бо тут найбільша на Землі кількість блакитних дір.
Але Невілла це не цікавило.
Він лише надіявся, що риба клюватиме.
На щастя, так і було. Як і вчора, і позавчора.
Але на цьому Невіллове щастя скінчилося.
Доброго ранку.
Непогана рибка.
Невіллів тато хвалився, що на будівництво в нього пішов лише день.
Мій дім.
На знесення пішло ще менше.
Усі твої манатки ми поклали отам.
Забирай. Маєш десять хвилин.
Хто сказав?
Я сказав.
Тепер твоя черга щось казати.
Так я й думав.
Невілл ще ніколи не почувався боягузом.
Він горів із сорому.
А Дріґз просто хотів винограду.
Привіт, красунчику.
- Привіт. - Кажуть, когось треба підвезти.
Харчовий інспектор?
Який же Кліфф нещасний, мстивий мужичок.
Відкриваєш бібліотеку?
Везу свої книжки на склад.
Увечері мушу поїхати звідси. Назавжди.
- Не питай чому. - Добре.
Ти не спитаєш чому?
Ти ж кажеш, що не хочеш…
Аж не віриться, що я віддала серце чоловіку, в якого так мало цікавості.
Бонні, іноді мені здається, що я герой фільму, сценарій якого ти подумки пишеш.
Дякую, Ендрю.
Дуже приємно це чути.
Як і завжди, Єнсі здавалося, що його засмоктує
у безумний світ Бонні.
Він вирвався, знов побачивши той «Юкон».
Зупинись отут. Далі я пройдуся.
- Що? Я… - Не треба. Отут.
Бувай, Ендрю.
- Дякую. - Так?
Ро, ти зайнятий?
Можеш перевірити, чи на Ів Стріплінг зареєстровано чорний «Юкон Джі-Ті»?
Анітрохи не зайнятий, але все одно не перевірю.
Слухай, я намагаюся не лізти, але Ів, ця рука,
тепер ще Фінні застрелили…
Інтуїція підказує, що все це якось пов'язано.
Ніби хтось за мною наглядає через те, що я знаю,
але біда в тому, що я не знаю, що саме я знаю.
Так, у тебе завжди ця біда.
Прошу, зроби мені послугу
- і перевір. - Ні.
Не скидай. Не люблю, коли…
Для Єнсі то було не нове питання.
Що такого він знав, сам того не знаючи, і хто ще це знав?
І знов отямитися йому допоміг «Юкон».
Сральня.
КАФЕ «КРАБИ У СТОНІ»
Вітаю.
Я маю перевірити, чи ваша кухня
відповідає всім чинним санітарно-гігієнічним нормам Флориди.
І можна сходити в туалет? Хочу причепуритися.
- Туалет там. - Дякую.
Дім потрощили на друзки, тому Невілл хотів висунути претензію.
Духи, що зараз зі мною, звертаюся до вас. Пройдіть крізь мене
і допоможіть спинити муки цього чоловіка.
Чому ти так мене боїшся?
Вибачте.
Ні, мені це дуже подобається.
Не переживайте. Я нікому не скажу, що бачив.
Ти й не уявляєш, що бачив.
Цей чоловік уже давно мучиться від раку.
- Тому ви позбавляєте його життя? - Я?
Я лише відчиняю двері, які для нього були зачинені.
Чи краще, щоб він і далі страждав?
Мій дім знесли.
Американець Крістофер живий-здоровий.
Ваша магія не діє.
Красень Невілл.
Хоче того, чого хоче, ще й негайно.
Типовий чоловік.
Такий зосереджений на тому, що перед тобою,
що не бачиш того, що діється навколо.
То хай діється швидше.
А ти не платив за «швидше».
Чи, може, хочеш дати мені ще щось?
Я подумаю.
Добре.
То йди думай.
Чому завжди треба тебе гнати звідси?
Можливо, Маямі й справді столиця танців на яхтах,
але Роза вже давно втратила смак до них і до таких барів.
Але все-таки не могла відмовити сестрі.
Ух ти.
Яка ти класна.
Серйозно, де ти взяла цей топ?
- На роботі. - А де ти працюєш?
- Я хочу пити. Ходімо. - Ходімо.
Вона знала: Мел її пилятиме, якщо хоча б не спробувати веселитися,
але її мозок заклинило на тому, на чому його клинило цілий день.
Будь ласка, два шоти текіли.
- Що? - Ти стягла майку з трупа?
- Я її випрала. - Яка гидота.
- Ой, благаю. - А що? Це огидно.
- О, дякую. - Авжеж.
Подумаєш.
То що з тобою таке останнім часом?
Що ти маєш на увазі?
- У тобі ніби… - Що?
…темрява.
Мені що, подзвонити мамі?
- Прошу, не треба. Відчепися. - Добре. Теж мені.
Але вигляд у тебе сексі.
Навіть в одязі небіжчиці.
- Дякую. - І він так думає.
- Іди сюди. - Що ти робиш?
- Нічого. - Не смій.
Хочу пісяти.
- Мел, стій. - Привіт.
- Я Бред.
А хто ж іще.
Вибач, Бред.
У тебе гарний годинник.
- Дякую. - Це ж «Міро»?
- Покажеш слід від засмаги? - А ти свій?
Що? Так. Авжеж.
Я тобі все покажу, якщо ти покажеш перший.
Добре.
Знаєш,
у мене тут за рогом квартира.
Послухай…
Почекай мене тут,
а я скажу сестрі, що йду звідси.
Бред недавно розлучився, тому для нього це була знакова мить.
Так.
І була б іще знаковіша, якби вона повернулася.
Я тебе закриваю.
Сто баксів заперечують.
Боже. То кров на ножі?
Бреннан пишався тим, що був досить бистрий на розум.
- Двісті. - Бреннан,
я знайшов 17 порушень норм,
а я навіть не старався.
- Та перестань. Наприклад? - Щуряче лайно.
Щуряча шерсть. І самі дохлі щури.
Це один пункт, а не три.
Просто запиши: «Щури».
У тебе скрізь таргани.
Запліснявілі овочі.
Креветки гниють,
- отам. - Вони розморожуються.
І моє улюблене: у тій каструлі з супом плаває справжній презерватив.
Це чаудер.
Як я тепер маю їсти?
Вологість буде дуже висока. Дівчата, не забудьте спрей для випрямлення волосся.
Я «Гезер з погодою», і це була погода.
Бережи її Бог. Вона й досі так прощається.
Попередній інспектор, Нільссон, не мав жодних претензій.
Ніколи. А ще їв тут постійно.
І вмер від гепатиту.
Я тебе закрив.
І тут Єнсі помітив дівчину Магніта для Кицьок.
Він був упевнений, що й вона його помітила.
Що за чорт?
Це вже не моя проблема.
Прошу вашої уваги. Коротке оголошення:
не кладіть цю їжу в рот.
Серйозно? Ого.
Дякую, що вислухали.
Невілл почував майже таку саму безнадію, як Єнсі.
Вітаємо «На краю бухти». Повечеряєте в нас?
Не чіпай мене.
Раніше тут не було адміністраторки.
Він не знав, як його улюблений місцевий бар міг так змінитися за ніч,
але знав, що йому це не подобається.
- Що тут сталося? - Твій друг Крістофер.
Бар входитиме в його «Квартал "Керлі-Тейл"».
Для туристів усе має бути свіже й чисте.
Говори за себе, старий. Мене влаштовує свіже й чисте.
Та якого фіга, старий? Перестань. Може, поговоримо?
- Що в них таке? - Чарльза звільнили.
Не вписується в новий імідж, певно.
Просто заплати 400$, які мені винні.
Іди на хер.
Ти злодій. І бос твій теж злодій.
Твоє щастя, що тут люди.
Невілл спитав себе:
може, його друг так само боїться цього типа, Еґґа, як і він?
Привіт, хлопці.
Виявилося, що не боїться.
- Чарльзе, ти як? - Усе добре.
- Ану дай. - Ні.
Стривай, Чарльзе.
Клич красуню-офіціантку.
- Мене забере племінниця. - Доні?
Я поїду з вами.
Мені жаль, що він такий козел.
Ти знаєш, що він і не тутешній?
Він з Нассау.
Так, я з ним уже знайомий.
Хай той Крістофер іде нахер.
Чуєш, а до Королеви Драконів ти вже ходив?
Каже, їй треба більше грошей.
Я знаю, де взяти.
Привіт, Доні.
Як життя?
Нащо ти спілкуєшся з цим інфантильним трахалем?
Трахалем?
- Та він з усіма трахається. - Молодець, хлопче.
Не з усіма.
- Можна я теж поїду? - Авжеж.
Не зі мною.
«МІШЕЛЬ МІРО» ЛІМІТОВАНА КОЛЕКЦІЯ
Уже давно Розу так не цікавило
що-небудь, пов'язане з роботою.
А от Єнсі гребував новим ремеслом.
Улюблена локшина тепер нагадувала йому черв'яків у курятині зі «Стоні».
- Алло. - Привіт, це Роза.
Я щойно дізналась, який годинник був у Ніка Стріплінга.
«Мішель Міро» з лімітованої колекції.
Рекомендована роздрібна ціна – 220 000$.
Ого. Дарма я не пішов працювати годинникарем.
Хоч, мабуть, довелося б учитися.
Думаю, тобі варто поїхати до Ів
і спитати, чи він брав його з собою.
Розо, я тебе одразу спиню.
Я не можу в це лізти.
Не кажи херні. Це ж ти мене втягнув.
А, геть чемність, давай начистоту?
Це з «Реального світу»?
Ну вибач. Я думав, ти замолода й не дивилася.
Мій шериф сказав мені прямо:
якщо я знов хочу працювати в правоохоронних органах,
цю справу треба покинути.
Я розумію, що не в останню чергу сам винний, що я в цій халепі.
А ще частково винний д-р Кліффорд Вітт
і, якщо чесно, трохи винна ти.
- Я? - Ти настукала.
Настукала на мене Сонні. Ти стукачка.
Я не осуджую. Усі так роблять, я теж.
Правда, я таким не займаюся вже, мабуть,
років з десяти,
але всі дорослішають з різною швидкістю.
- Можна я поясню? - Ні.
Хочеш поговорити про годинник – ти працюєш у поліції,
навколо повно чудових людей, з якими можна обмінюватися думками,
а зі мною не можна.
О боже. Ти як дитина.
Зате не стукач. На добраніч, Розо.
Ну й хрін з ним.
Для стресових ситуацій Роза мала один перевірений спосіб розслабитися.
Але сьогодні вона не була готова до того, як він впливав на її голову.
Що за хрінь?
Привіт, мамо.
Нічого.
Просто уявляю, ніби я – один з моїх трупів.
Нащо ти мені таке кажеш?
Ні.
Ти мала б і досі відпочивати, гуляти з сестрою.
О боже. Вона дзвонила?
Вона за тебе переживає. І тато теж.
Вона не пропаде.
Ай, мамо.
Ти ж була вогником.
Ну все, мамо. Дякую.
Люблю тебе. Бувай.
Я й досі вогник.
Зранку Єнсі робив усе можливе,
аби забути Розу й усе, хоч віддалено пов'язане з поліцією.
Коли розберешся з цим, починай. Добре?
Він зазнав невдачі.
Тебе не має тут бути.
А хіба хоч хтось має десь бути?
Як думаєш, скільки чорних «Юконів» може бути
у південній Флориді?
Я перевірив: 17 000.
Сральня.
Було б легше його знайти, якби в нас був відбиток шини.
Наступного разу хай він тебе переїде.
Глянь на це лице. Схоже, що я вже готовий до таких жартів?
- Я готовий. - Ага.
Усе, забирайся. Мені треба працювати.
А знаєш, що сталося?
Я проводив перевірку «У Стоні»…
- Люблю там їсти. - Не варто.
Там гидотно. Щури там почуваються, мов у спа.
Словом, я бачив Мадлен. Ну, дівчину Фінні.
Вона мене побачила й дала драла.
Що ти робиш? Ти не коп. Не лізь.
Я знаю. Тому й переказав тобі, бо ти коп.
Я просто повідомляю інформацію, яка може врятувати життя.
- Ось і все. Ось… - Чудово.
- Інформація на тарілочці. - Дякую.
Пригощайся, бери шматочок,
надкуси – може, щось з'ясуєш.
- Бувай, Єнсі. - До зустрічі.
Дякую, що ти цим займешся.
- Бувай здоров. - Ще раз дякую. Щиро.
Приймай кращі рішення.
ПРОКАТ МАШИН
- У вас чудові бульки. - Дякую.
Ну що.
Даю вам дводверний седан економкласу з навігатором.
Дуже дякую. Те що треба.
Він буде тут через…
шість днів.
Мабуть, я незрозуміло пояснив. Машина потрібна вже зараз.
Ясно.
- Вам пощастило. Є машина в Маямі. - Це добре.
Супер. Давайте п'ять.
Просто неймовірно. Я ж можу дійти туди пішки.
Ви не знали, що нічого нема? Для чого я чекав? Це жорстоко.
Так би й сказали: «Машин нема».
Ми ж на Кіс.
- Так? - Чувак, де тебе носить?
Ти сказав бути о 15:00. А вже 15:20.
Дякую за допомогу. Ви – золото.
- Нема за що. - Вибач, я забув.
Буду через хвилину.
Він збрехав.
Він знав, що пішки дійде хвилин за 25.
Може, всього за 23, якщо бігтиме підтюпцем.
Зрештою він добирався пів години.
Ів ще та сука.
Знаєш, нащо так скоро оголошувати його мертвим?
Його життя було застраховане на 5 мільйонів доларів.
Угадай, хто їх отримає.
- Усі гроші отримає Ів. - Я не встиг угадати.
Я впевнений, що міг би вгадати правильно.
Зараз я не в найкращому становищі, щоб займатися конкретно цією справою.
Я думаю, що мачуха вбила мого тата, а ти не хочеш нічого спитати?
Ну добре. Ти давно не бачилася з татом.
Чому?
Довбана Ів сказала йому, що я вживала наркоту.
Я вживала, і тато перестав давати гроші.
Тому я послала його нахер. От і все.
Він ні разу не подзвонив, я теж не дзвонила.
Які ще в Ів могли бути причини його вбити?
Ти казала щось про таємного бойфренда.
Так. Я почула на похороні.
Якийсь Крістофер, на Багамах.
Я змогла поїхати з салону в Нассау одразу на пором.
Ти серйозно вважаєш, що вона пасує недавно овдовілій жінці?
Усі люди горюють по-різному. Треба показати Тіллі.
Їй сподобається.
Тілл! Їй дуже сподобається.
Така гарна машинка.
А знаєш?
Думаю, ти повинен поїхати зі мною в Маямі.
Поки Ів дає в усі дірки на Багамах,
- ми проникнемо в її будинок… - Нізащо.
- Та перестань. - Пропозиція зваблива,
але в моєму графіку часу для цього вже не знайдеться до самої смерті.
Я не вірю, що з татом стався нещасний випадок і він утопився.
Чому? Ів сказала, що він погано плавав.
Ні фіга. Він любив пірнати.
Я в труну й підводну рушницю поклала.
Який незвичний жест.
Може, ти з'ясуєш, що до чого? Будь ласка.
Послухай, Кейтлін…
Я розумію, що в тебе на душі,
але поки що це неможливо.
Ну і йди нахрін. Ти такий, як усі інші.
Бувай, Кейтлін.
Кейтлін звикла до безпорадності,
яка заводила її в не найкращі місця.
Але вона знала, що в неї ще був один набій.
Це не кінець. То була ти, я знаю.
Я дзвоню в страхову.
Так, бл***.
Дні на Андросі тяглися довго.
Дріґз любив проводити їх на улюбленому дереві,
вибираючи, у кого б кинути лайном.
Еґґ обирав пиво й спокій.
Він давно змирився з тим, чим заробляв на життя,
але не любив, коли йому заважали дотримуватися режиму.
Знаєш, коли ми фарбували стіни в барі, то й камери відеонагляду встановили.
Я принесу гроші.
Уже не треба.
Ні, що ти? Перестань.
А де Еґґі?
Хочу смузі.
Хрін його зна. Мабуть, працює.
Не пускай довбаного цуцика на ліжко, добре?
Добре.
Щоб ти всралась.
Мені треба в Маямі.
Це не кінець. То була ти, я знаю.
Я дзвоню в страхову.
Ясно. Скажу Класперсу готувати літак.
Ні. Лишайся тут, я все владнаю. Мені все одно треба зазирнути в будинок.
Упевнена?
Ів?
Коли Єнсі сидів в улюбленому кріслі,
на нього це діяло, як і куріння трави у ванні на Розу:
зазвичай це його заспокоювало.
Але в той день це не допомагало.
Я не вірю, що з татом стався нещасний випадок і він утопився.
Будь ласка, з'ясуй, що до чого.
Будь ласка.
- Поки що це неможливо. - Іди нахрін.
Роза знайшла адресу Ів
і взяла вихідний, щоб змусити її пояснити, де дівся годинник.
До останньої миті їй не спадало на думку, що це був не дуже розумний вчинок.
- Не може бути. Прошу. - Охрініти.
Ти серйозно?
Усе нормально.
Надійне джерело запевнило мене, що Ів на Багамах, дає у всі дірки.
Я… Це… Ні, це вона так робила.
Названа дочка. Ти зрозуміла.
Що ти тут робиш?
Те саме, що й ти: проникаю зі зломом.
- Я постукала. - Ну нехай – ти проникаєш.
Ти все одно нариваєшся.
Просто щоб ти знав. Я не доносила.
Я не стукачка.
Твій Сонні обманув мене, сказав, що ви друзі,
і спитав, над чим ми працюємо.
Це схоже на Сонні. Вибач, що я визвірився.
Не вибачаю.
А, ти з тих людей, що не вміють прощати одразу.
- Люблю таких людей. - Проїхали.
То що ми шукаємо?
Ми? Оце вже цікаво.
Ми шукаємо докази.
Дякую за конкретику.
Ти дуже допоміг.
Може, я б допоміг ще більше, якби назвав їх зачіпками?
Чуєш…
- Хтось іде. - Витри ноги.
Розслабся. Цих багачиків ніколи тут не буває.
З'їм сандвіч з індичиною.
Знаєш, мені важко знайти зручний душ, бо я дуже високий.
А цей прямо розкішний.
Нащо ти розмовляєш?
- Не вмію бути в тиші. - А ти навчись.
До речі, можеш не казати про це своєму хлопцеві.
Навряд чи йому буде приємно думати, як ти була з іншим чоловіком у душі.
- Та нема в мене хлопця. - Я знаю.
Я так і подумав, що ти це кажеш,
щоб чуваки не схиляли тебе до сексу.
- Так і є. - І це діє.
- Чудово придумала. - Чудово.
- До речі, ти хотіла… - О боже.
…просто спитати Ів про годинник?
- Такий був план? - Прошу тебе, прошу…
Заради бога, прошу тебе: заткнися.
Ну, раз ти так чемно просиш…
Як він увімкнувся? Тут і крана нема.
- Закрий. - Я не знаю, чим…
- Сюди. - Вибач. Якась головоломка.
- Угору, бл***. - Зрозумів, зрозумів.
Зрозумів.
Це кров?
Що тут у нас?
Схоже на уламки кістки.
Можливо.
Це може бути ракушка.
Солоне. Не зрозуміло.
Ні-ні. Я погано висловилася. Це точно уламки кістки.
І ти дала мені їх лизати?
Я не давала. Ти сам лизав.
- Агов? - Чорт.
Хто там?
Даруйте…
…що ви робите в будинку, який ми купили?
Хлопче, в наш туалет не можна.
Друже, мені знайомі твої муки, я співчуваю. Але я проти.
Вибачте. Нам не сказали.
Я лічитиму до п'яти, щоб ти встиг звалити нахрін.
- Раз, два… - Якщо вона лічить, то все погано.
…три, чотири…
Кинь сандвіч. Ходімо.
- Молодець. - Дякую.
Невілл вирішив швиденько злітати на Кіс,
щоб узяти в сестри свої гроші, але не хотів летіти сам.
На плече.
АЕРОПОРТ МІСТА НІКОЛЛС
От би вона забула про їхні незгоди
й була рада його бачити.
Я знала, що ти таки захочеш грошей.
І я радий тебе бачити, Самаро.
Гарно, Джейдене.
Непогано, Дріґз.
У тебе чудово виходить, Дріґз.
- Джейден сильно виріс. - За рік таке може статися.
- Схоже, ти хочеш сварки. - І мені схоже.
Ми там виросли. Був би тато живий, то лютував би.
- Він хотів, щоб я там жив. - Так.
Тато завжди хотів того, що й ти.
Напевно, це приємно.
Я відчиняю ресторан о 09:00.
Завтра по дорозі на роботу заїду в банк, візьму твої гроші.
Добре.
Сміттєвий бак у провулку.
- Мамо, глянь. - Молодець.
ВІЧНИЙ СВІДОК ЛЮБОВ – МИР
Коли Кейтлін була глибоко на дні,
рятівним колом для неї стала класична флоридська мегацерква.
Вона дивилась, як її наречений готував свою групу до поїздки,
і мимохіть почувалася врятованою.
Приємно з'їздити в гідропарк, народ.
Дякую, люба. Ти точно не хочеш з нами?
- Ні, там усі пісяють у воду. - Твоя правда.
- Тихо. - Їдемо.
ВЕДЕМО ЛЮДЕЙ ДО ЛЮБОВІ
У церкві Кейтлін не дивувалася нікому.
Проститутки, політики – хто завгодно.
Але цей раз вона трохи не всралася.
Ні хріна собі.
Кицю, дай мені секунду.
Я завершую молитву за твого тата.
Вибач, твоя дочка перебила.
Надіюся, там з тобою всі, з ким ти переспав за життя. Ти заслужив.
Амінь.
Ми можемо піти й десь… побалакати?
Давай. Говори тут.
О ні, я хочу піти туди, де Він не слухає.
- Він завжди слухає. - І правда.
Тому ми Його й любимо.
Складаючи солоні уламки кістки в пакет для доказів,
Єнсі думав про те, чи відчує ще коли-небудь голод.
- Це для Ів дуже погано. - Виходить, це вона зробила.
Убила чоловіка, порубала його в тому душі,
а шматки викинула в океан, щоб риба з'їла.
У цьому точно брав участь іще хтось.
Її бойфренд. А ще пам'ятаєш того пацана, якого вбили, Фінні?
Я бачив його дівчину, вона втекла від мене, мов навіжена.
Думаю, це суто через тебе.
То що будеш робити?
Повезеш цей доказ у поліцію?
Ти про незаконно отриманий доказ?
Я не дуже люблю в'язниці.
Оцю їхню культуру банд. Не тягне в них вступати.
Так.
- Що смішного? - Ти.
Ти б уже знов працював, якби не шукав пригод.
Але ти на це не здатний.
Чи був би Сонні задоволений, якби я робив саме те, що мені кажуть?
Так.
А знаєш, коли він буде ще задоволеніший?
Коли я зроблю йому сюрприз і розкрию вбивство.
Розумієш? Сюрприз – найкращий дарунок,
бо ні до чого не зобов'язує.
Це не Різдво й не день народження.
А тут я такий:
«Сонні. Я про тебе думав, тому ось, це тобі».
У тебе релігійний пост скінчився, чи що?
Ням-ням.
Дай мені кістки. Значить, так.
Зранку я проведу аналізи,
перевірю ДНК і знатиму, чи є збіг з Ніком.
Я придумав краще. Зустріньмося завтра о 10:00.
Одразу візьмемося до справи…
Я не можу щодня прогулювати роботу, допомагаючи тобі розслідувати вбивство.
Адресу я тобі надішлю.
- Я не приїду. - Це ми ще побачимо.
Знаєш, зазвичай люди дихають, коли їдять буріто.
А ось і моя машина. До зустрічі.
А знаєш? Я не приїду.
Я чекатиму. Пишаюся тобою.
Ого. Тут справжній фанат одеколону.
Можете не закривати вікна?
Хай благословить Бог Саймона, що він привів тебе в цю церкву.
Така чудова невеличка громада.
Мабуть, і наркотики не вживати з ними легше.
Кицю, в тебе дуже симпатичний будиночок.
- Думаєш, я геть тупа? - Я не думаю, що ти тупа.
Думаю, ти приймала погані рішення,
але хто їх не приймав?
Ти приїхала через гроші.
Сядь.
Сядь, сядь.
Кейтлін, я розумію твою злість.
Можливо, я навіть її трохи заслужила, але я кохала твого тата.
І я за ним сумую…
Мій Нікі.
Це татова обручка?
Я думала, ти її зняла, щоб продати.
- Чи ще для чогось. - Кицю, ні.
Послухай. Нам обом треба якось рухатися вперед.
І завдяки йому нам буде легше.
Він мав цю страховку, щоб подбати про нас.
Тобі ж казали, що ти отримаєш виплату?
- Ні. - Що?
Ніхто не казав.
Бл***.
Мені дуже жаль.
Я приїхала не вчити тебе горювати.
Якщо тобі треба називати мене вбивцею
і затримувати страхову виплату, щоб пережити цей біль,
то я на 100% на твоєму боці.
Це просто гроші.
Тобі треба їсти. Я замовлю піцу.
Дуже вам дякую. А цей запах тепер зі мною назавжди.
Хоч у Єнсі й досі сльозились очі,
він був радий бачити, як мама-олениця їсть його кущі.
Але він усе питав себе, де ж поділося її оленя.
І ще він спитав себе, кого це лихо принесло.
Краєвид забійний.
Якщо вам так подобається, сусідній будинок продається.
Він для мене задорогий.
Ніколи не бачила такого будинку, що він ніби сидить на коксі.
Джонна Расселл, бюро розслідувань штату Оклахома.
Ви дуже гарно показуєте жетон.
Коли я свій показував, то робив це повільніше й театральніше.
Ви знаєте жінку на ім'я Пловер Чейз?
Ні, Кловер Чейз я не знаю.
- Точно? - Пловер? Як-як?
Він не очікував побачити фото Бонні.
Це моя дівчина, але я її знаю, як Бонні Вітт.
Здається, поки що ми розійшлися.
Ще вона недавно поїхала звідси,
і тепер мені все здається трохи логічнішим.
Можна спитати: що вона зробила?
В Оклахомі вона в розшуку за сексуальне насильство.
Вона була вчителькою англійської. Переспала з учнем.
Утекла з-під застави й зникла на дев'ять років.
І тут я побачила її на ютубі, у відео,
де ви зіштовхуєте якогось старого на гольф-карті в Атлантичний океан.
- Він заслужив. - Аякже.
Ви не знаєте, куди вона могла поїхати?
- Ні. - Я вважатиму, що це «так»,
просто ви не готові говорити, бо почули багато нового.
- Мабуть, ви маєте рацію. - Давайте так.
Візьміть мою візитку. Коли все перетравите,
- подзвоніть. - Обов'язково.
І тут він побачив оленя,
яке застрягло на будмайданчику Евана Шука.
От же мудак.
Зробіть мені послугу.
Удачі.
Джонна була добра.
Підвезла його до ветеринара
і навіть не спитала, чому він не має машини.
Вітаю.
Малий серйозно поранив ногу.
Ясно. Дайте я…
Бачу, ногу доведеться ампутувати.
Я вже не працюю.
Ви заплатите за понаднормову роботу за терміновим тарифом?
Ні, сер. Це не домашній улюбленець. Він з дикої природи.
Тоді несіть його туди, де знайшли,
і хай природа бере своє.
Добре. Лишу тут, на порозі. У вас є діти?
- Двоє. - Ага.
То зможете з дітьми слухати, як він волає з болю, поки не вмре…
Давайте оленя сюди.
- Беріть. Приємного вечора. - Та пішов ти.
Бувайте.
Тієї ночі Єнсі та Невілл
почувалися точнісінько так само:
ніби їх обох проти їхньої волі затягувало в якийсь хаос.
Невілл вирішив вранці допомогти сестрі в ресторані,
щоб провітрити голову.
Усе-таки то мав бути новий день.
Цей юнак Невілл сумнівається у твоїй силі?
Так, тому тепер платитиме більше.
А ти в собі іноді сумніваєшся?
Може, іноді.
Я зрозуміла, що ти маєш дар, ще як ти була мала.
Прошу, тільки не розповідай знов.
Знаєш, коли я зрозуміла, яка ти можеш бути сильна?
Коли той чоловік, якого ти кохала, розбив тобі серце й поплатився життям.
Йа-Йа, то був просто збіг.
Він подавився в ресторані.
А ти не бажала йому смерті?
Можливо.
Як я вчила.
Юний Невілл.
Такий гарний хлопець.
Він думає, що ця ворожнеча – лише між ним і Крістофером,
чоловіком, якого він так хоче здихатися.
Сказав: «Він дуже погана людина». Але ж не він один.
Тепер багато поганих людей лізе у воду.
Шанґо,
оріша справедливості,
бери мою життєву силу.
Я вітер.
А люди в цьому житті…
лише піщинки.
САМАРИНЕ ОСТРІВНЕ БІСТРО
Їх відносить моїм подихом.
Я зараз підійду.
Дякую.
Вони злітаються в одне місце, ближче й ближче.
Можна мені кави?
- Аякже. - Дякую.
Дві кави, будь ласка.
І не знають, що всі вони летять прямо в серце бурі.
Вона всіх їх проковтне, одну за одною.
Переклад субтитрів: Ольга Сушицька