Усі рибальські байки мають дещо спільне…
вони завжди починаються на судні.
Був душний і пекучий флоридський день.
Побачивши дороге приладдя Джеймса Мейберрі,
ви б не здогадалися, що він рибалив уперше.
- Заблокувати? Є. Отак? - Зрозуміли? Чудово.
- Так-так. Я готовий. - От і добре.
Знаєте, як кажуть? Перший раз завжди запам'ятовується.
Лу! Луїзо! Люба, ти так і не принесла пиво.
- Можна тебе попросити? - Так.
Кажу ж: так.
Люблю возити молодят. Аж душа радіє.
І з тобою цікаво розмовляти. Маєш блискучий розум.
Клює! Почалося, хлопці!
Боже.
- Можеш не стояти так близько? - Тю.
Я спіймав рибу. Зараз витягну, зараз.
Витягую. Отак. Є.
Так! Витягуй цю красу.
- Ні хріна собі! - О боже!
- Що це таке? - Це не риба.
- О боже! - Капітане, це не риба!
- Та я бачу. - О боже!
- Чувак, а глянь на пальця. - Клас!
Може, на нього напала акула? Мабуть, велика біла акула.
Я в дельфінарії надивився.
Так і буває. Відпочиваєш собі. І раптом – бум!
Тебе зжерли.
Я викличу берегову охорону.
Викликайте. А я напишу друзям. Маґґо офігіє.
Наша мета – ваші незабутні спогади.
О так.
МЕДТЕХНІКА «МІДВЕСТ МОБАЙЛ»
Телефон Ендрю Єнсі дзвонив від ранку,
але він вирішив не відповідати. Бо день був напрочуд приємний.
Він був людиною простою, тому знаходив насолоду в простих речах.
Іноді пив якісний алкоголь. Споглядав краєвиди.
А найголовніше — мав свій дім.
І майже всім був задоволений.
Він навіть був не проти, коли незвані гості
жували його кущі.
Тут він був щасливий.
Єнсі, ти взагалі не береш телефон?
Тихіше, не гупай так.
Глянь, який там красень.
Вони ж переносять кліщів.
Боже.
Тепер навколо стільки всього будують,
що рифові олені майже й не приходять.
Бачив, які хороми відгрохали? Я їх спалю.
Не треба їх палити.
Зроблю, щоб у домі нікого не було, й спалю.
Добре. Пали. Сонні хоче, щоб ти з'їздив у Маямі.
За нормами має бути десять метрів, а ця херовина – 14 метрів.
Бро, ми ж на Кіс. Тут ніхто не будує за нормами.
Коротше: ти, Маямі, якась робота для поліції.
- Туди й назад. - Не можу, Ро.
Офіційно я вже й не детектив.
Знов будемо ходити по цьому колу?
А хто ходить? Нема ніякого кола.
Мене відсторонили. Що… По якому колу я ходжу?
- Ні, я про… оце перетирання. - Нема ніякого перетирання.
Брате, хіба тобі не кортить вернутися на роботу?
- Кортить. - У мене в машині річ,
яку шериф просить тебе відвезти в Маямі.
Ой, диви: я засинаю.
- Я втомився. - Я знаю, що ти гордий.
Тому можеш на хвилину вдати,
що не хочеш цим займатися.
Але я не стоятиму тут вічно, поки ти мене тягнеш за яйця.
Мене відсторонили, а тепер чогось ще й очікують.
- Так не піде. - Як скажеш.
Ти ж оце «Барбанкур» п'єш?
На щастя, так.
На жаль, для тебе склянки нема.
Я вип'ю з твоєї.
До відсторонення Єнсі був партнером Ро.
А це іноді навіть гірше, ніж шлюб.
За довгі роки Ро навчився отримувати від друга саме те, що хотів.
Просто треба було мати терпіння.
І що там у машині?
ПОГАНА МАВПА
Більше нічого?
Та ні, старий, ще голова в салоні.
Якщо ти не в гуморі відповідати,
просто скажи: «Я не в гуморі».
Не треба мені ніякої «голови в салоні».
Судмедексперт уже дивився. Каже,
жертва — «білий чоловік, років 45».
А середній палець — то просто «випадково, від трупного заклякання».
Але селфі все одно зробив.
Придурок.
Запізнююся на футбол до Наталії.
Я б радо поїхав з тобою,
та я готовий буквально на все,
аби не дивитись, як діти грають у футбол. Забираю.
Зроби мені послугу.
Ніяких порад з трибуни, не гарячкуй і не волай.
Так, ти пуерториканець, але постарайся.
Може, не варто лишати її тут на ніч? Старий, це ж доказ.
Та кому далася рука?
Ну не знаю. Єнотам? У них такі дрібненькі пальці.
Умовив. Занесу в дім.
- Дякую. - Ага. Будь ласка.
Подзвони, як доїдеш до Маямі.
Не чую. Я з тобою вже не розмовляю.
Я ж кажу: типове подружжя.
Люблю тебе.
ШЕРИФ КІ-ВЕСТ
Ендрю, забери цю руку.
Така негативна реклама шкодить бізнесу.
- Туризм постраждає. - Сонні, що за бридня?
Шерифом був місцевий добряк Сонні Саммерс.
З усіх кандидатів він єдиний не сидів, тому його й обрали.
По-перше, плавуча рука не може зашкодити туризму.
Цих тупих придурків нічим не виженеш з води.
Біля мосту ім. Рікенбакера зливають відходи з каналізації.
І все одно там щодня люди – плавають у лайні, Сонні.
Це не те саме.
Клоун, який її витяг, уже виклав фото в соцмережі.
ДЖЕЙМС НОРМАЛЬНИЙ УЛОВ
Прокляття. Треба зарубати це на коні.
Може, на корені? Рубають щось на корені.
Хіба що ти так рубаєш. Я хочу, щоб рука зникла.
Сонні, цю руку до нас не принесло б ніяким хріном.
Гольфстрим тече на північ.
Я, знаєш, тут народився.
А якщо маямські не візьмуть руку?
Переконай їх.
Словом, завтра я оголошую,
що ми передали розслідування органам
округу Маямі-Дейд.
- Я на тебе розраховую. - Я б не сказав, що це розумно.
Послухай.
Я поїду туди лише за однієї умови.
Я вдома вмираю.
Поверни мене на роботу.
То поговори зі своєю дівчиною. Твоя проблема – Бонні.
Вона миттю написала заяву про те,
що ти жорстоко й умисно побив її чоловіка.
Саме тому я ніколи й не думаю членом.
Ти, власне, цим і відомий. Що геть не думаєш членом.
Наше кохання – мов нестримна комета.
Це вона сказала, не я. Але сказано гарно.
Може, так написано в якійсь її книжці.
- Вивези руку. - Вона дає мені книжки.
СВІЖІ БЛАКИТНІ КРАБИ
Єнсі був не в захваті від поїздки в Маямі.
Мав звідти купу поганих спогадів.
А втім, таки добре було знов робити для поліції хоч щось.
Він уже довго був без роботи.
УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ АГЛОМЕРАЦІЇ МАЯМІ
Вітаю, як ваші справи?
Потихеньку. Вам допомогти?
Я Ендрю Єнсі. Приїхав з Кіс.
Пригощайтеся фруктовим льодом, а от крабів не чіпайте.
Це мені на потім.
Добре.
Це випадково, трупне заклякання.
Мені навіть дивно це казати, бо ви й сама маєте знати.
А у вас тут просторо. Мабуть, і працювати приємно.
Прямо вільне планування.
Тепер усі хочуть так працювати. Вільніше, не так близько.
Люблю морги, тим більше влітку.
Приємна прохолода.
Завжди плюс-мінус 15 градусів.
Перепрошую. Забула спитати, як ви ставитеся до моргів.
Це ви грубіяните чи жартуєте?
Грубо жартую. Прошу вас.
Авжеж.
Акули – це не моє.
Доведеться потурбувати морського біолога.
Що ж, д-ре Роза Кампесіно. Гарне ім'я.
Яке щастя.
То ви це привезли аж з Кіс, бо…
Моєму шерифу здалося, що ця кінцівка
належить котрійсь із ваших жертв. Хочеться, щоб вона лишилася в Маямі,
де випадкові відтяті руки –
звичайна буденність. Тому... будь ласочка.
Ось я відкрила окружний реєстр
- частин тіл. - І що там?
Нема жодної, яка б належала 40-річному темноволосому білому чоловіку.
От сральня.
Сральня, ще й яка.
Ви помітили, що годинника нема?
Бачите?
Якщо його хтось украв, це може бути вбивство.
Ох, моєму шерифу не сподобається слово «вбивство».
А, може, акула, що погризла цього нещасного гівнюка,
любить їсти годинники?
Бо якщо крадеш годинника, то чому б і обручку не стягти?
Здається, вона платинова.
Нічого собі, слушне спостереження.
Ще й не перше. Попитайте в людей.
А знаєте, плечова кістка сильно потрощена.
Оце вже діло. Може, чоловік поїхав сам рибалити.
Він одинак. А там потрапив під гвинт човнового мотора.
- У мене так дід загинув. - Неправда.
Так, він ще живий. Але таке могло статися.
Ну, можливо.
І справді трохи схоже на рану від гвинта.
Дуже схоже на гвинт, а може, це він і є – гвинт.
- Ви профі. - Це все одно не моя проблема.
Ріжете мене без ножа.
Прошу, не кажіть того, що ви хочете сказати.
Вибачте, це не моя справа.
Жартувати померлими – це до великого нещастя.
Манго. Чудово.
Ви все-таки не повний йолоп.
Ага. Манговий лід – найсмачніший.
Везіть її назад у Кіс. Почекайте –
може, хтось приїде шукати зниклого чоловіка.
А якщо ніхто не приїде?
Розо, коли вмирає щире кохання, то співчуття вже не лишається.
- Ваша правда. - Ви чудова,
і приміщення у вас чудове. Якби ж ви ще взяли руку.
Бувайте.
Ох і сюрприз.
Довбану руку не взяли. Що мені тепер робити?
М'яч. Наталіє, доганяй м'яча!
Ану не кричи на неї!
Додай ще «Я тебе люблю».
З тим запалом, з яким відгризаєш їй голову, Боббі Найт.
- Люблю тебе! - Уже краще, набагато.
Що робити з довбаною рукою?
Від холодильника вже тхне старою цибулею, причому не доброю. Погано…
Машина просмерділася смертю.
Загуби її десь.
Не знаю, який це бренд холодильника.
Але хай мені не кажуть, що він не пропускає запахів. Бо пропускає.
Послухай.
Через тебе я катаюся з холодильником, який не відповідає заявленим якостям.
Господи. Зосередься.
Розвернись і їдь по 905-му шосе через Норт-Кі-Ларґо.
У них там повно голодних крокодилів у каналах.
Не знаю. Я подумаю, Ро.
Краще не треба. Коли думання тобі допомагало?
Як це ти зовсім не проти викинути руку?
Ніби це рука твоєї тещі.
А якби це була мамина рука?
Та перестань, старий.
Її ніхто не шукатиме, а Сонні хоче її здихатися.
Що тут такого?
А якщо це не був нещасний випадок? Це неправильно.
Молю: хоч раз зроби так, щоб тобі було краще.
Позбудься руки і їдь додому.
Єнсі знав, що знов працюватиме,
якщо тільки не шукатиме неприємностей.
На жаль, неприємності завжди самі його знаходили.
Як смачно пахне.
Я відкоркую вино.
А ти все одно свідчитимеш проти мене?
Ясно.
Я щось принесла.
«НЕМА ДУРНИХ»
О, чудово, книга.
Чому це весь час стається?
- Тобі сподобається. - Ага.
Вона ніби про тебе.
Якась вона довга. Я не такий складний.
Бордо 2009 року. Треба було дати йому подихати.
Малими ковтками.
Вибач.
То де ж добрий лікар?
Кліфф у Лодердейлі.
Завтра в нього зустріч з нашими банкірами.
Мабуть, добре мати банкірів.
Ендрю, не нуди.
Поясни ще раз, чому він з тобою не розлучається.
Кліфф мене боготворить.
Навіть після того, як застукав нас?
- Серйозно? - Так.
Мене легко прощати, Ендрю.
Я думаю, Сонні…
- О бо… - …дозволить мені
вернутися на роботу, якщо ти попросиш Кліффа не висувати обвинувачень.
І для цього ти мене й запросив.
Це хибне твердження.
Я тебе запрошую весь тиждень.
Правда. Вибач.
Мабуть, я не передзвонювала, бо мені здається, що оце от між нами
скінчилося природним чином.
Суд – то буде сором для всіх.
Особливо для твого чоловіка, який вважається жертвою.
Вважається?
Ендрю! Ти серйозно?
Ти охрінів?
Крім мене були інші свідки.
Усі чули, як він кричав:
«Стій, стій!».
Але ж перед тим він назвав тебе шльондрою.
Бо я його зраджувала!
А ще він тебе вдарив.
Сильно.
Це таки добрий рік.
Напевно, я вже поїду.
Його все-таки треба декантувати.
Смачне ми допили.
А це пакетоване, з гаража.
Знаєш, як детектив, я розумію, чому Кліфф тебе не кидає.
Йому вже 60. І не те щоб він красень.
А через тебе машини спиняються. Тобі ще й 40 нема.
Мені сорок два, і ти це знаєш. Але дякую.
А от чому ти не йдеш?
Він гівнюк, дерматолог, який впарює пацієнтам таблетки.
Від розлучення ти отримаєш достатньо.
Чи він на тебе щось має?
Не більше, ніж я на нього.
Бачив би ти його історію браузера. Він ще той збоченець.
А ти душишся під час самовдоволення?
Один раз було. Але не навмисно.
Я був у краватці й перечепився.
Що ж, ти мене переконав, Ендрю.
Завтра знов поговорю з Кліффом.
Дякую.
Мені дуже подобається працювати детективом…
а мені не так багато що подобається.
Угу.
Я хочу льоду для вина. Тобі принести?
Не треба.
Ендрю! Боже, ні!
- Чия вона? - От бляха. Бонні!
Ти не так зрозуміла.
Тобто ти зрозуміла так, але… Тут є пояснення.
Зачекай!
- Бонні! - Господи! Що ти накоїв?
Нічого я не коїв! Не драматизуй!
Тут я зупинюсь
і розповім коротеньку історію про одного юнака з Багам.
Розумію ваше роздратування: тільки почалося цікаве, а я кидаю розповідь.
Але я обіцяю: згодом усе стане ясно.
Наберіться терпіння.
Важко уявити людину, яка жила б простішим життям, ніж Ендрю Єнсі,
але Невілл Стаффорд безперечно був саме такою людиною.
Цілими днями він рибалив і їв виловлену рибу. От майже й усе.
Поки Невілл мав халупку в раю,
його все влаштовувало.
Тут він теж був щасливий.
І зверніть увагу: як і Єнсі,
Невілл вважав, що всі живі істоти довкола – то його особисті близькі друзі.
Привіт, малий.
Містере Стаффорд.
Невілл. Що таке?
Ми можемо поговорити?
На щастя, в домі Невілл мав приятеля для підтримки.
Їхнє партнерство теж було схоже на шлюб.
Ні! Погана мавпа. Погана.
Господи, юначе.
Де ти взяв цю потвору?
Не ображайте його, а то Дріґз розфігачить вам лице.
Я виграв його в доміно в одного старого у Фреш-Крік.
Він був винний мені грошей. І сказав…
«Дріґз – це одна з дресированих мавп
з фільму про піратів, який тут знімали з Джонні Деппом».
Сказав, що я можу його навчити буквально чого завгодно.
Дріґз, на плече.
На плече, плече!
Старий гнав біса.
То чому це я повинен виселятися?
Ми слали попередження.
Я рибалив.
- Цілий місяць? - Люблю рибалити.
Тут будують курорт.
Американець будує, Крістофер.
Він скупляє в усіх землю.
Кінець розмови. Я не продаю.
А тебе ніхто не питає.
Твоя названа сестра Самара – та, що у Флориді –
офіційний довірчий власник, і вона вже все продала.
Як вона могла?
Та заспокойся. Вона повинна поділитися з тобою грошима.
Курорт буде першокласний.
У них буде тікі-бар, отам – басейни з прісною водою,
ґрунтові тенісні корти, спа.
А називатиметься «Квартал "Керлі-Тейл"».
А мій батько завжди казав, що це Зелений Берег.
Може, колись так і було.
Він боявся сказати урядовцеві, що думав насправді.
Можна ще пива?
Але сказав.
Вали нахрін з моєї землі.
Не лише Невілл почувався так, ніби весь світ був проти нього.
Бонні, десятий раз кажу: я нікого не зарубав.
Передзвони.
На щастя, Єнсі було на кому зігнати злість.
Як це клієнти не можуть знайти будинок?
Я ж кажу: великий, жовтий.
Агов, даруйте.
У моєму будинку дохлий єнот.
Єнсі це й так знав.
Це погано. Як він там опинився?
Не знаю.
Таке враження, ніби тварюку розплющило під колесами.
- У будинку? - Так.
Я Еван Шук.
- Ну й здоровань. - Ага.
Я викликав службу вилову тварин, але от-от приїдуть клієнти.
Аж з Далласа. Мені не завадить допомога, бро.
Розумієш… Еван Шук, так?
- Ага. - Я дуже хочу допомогти.
Але турбувати мертву тварину – дуже погана прикмета, я на таке не піду.
Погана прикмета? Маєш на увазі вуду?
Ні, миттєве прокляття. Можу дати тобі лопату.
Ні! Чувак, там смердить так, що аж сльози з очей.
О, не сумніваюся. Трупи зазвичай погано пахнуть.
Чорт.
- Бувай, бро. - Ага.
На душі в Єнсі стало тепло. Він нажив собі чергового запеклого ворога.
Крістіно, добрий день!
Що це там у них?
Клопіт з дохлим єнотом.
Клас. Маєш щось їсти?
Я приїхав, бо Сонні мене прислав.
Де ти зрештою подів ту руку?
Ну, ти сказав викинути її в канал, я й викинув.
- Досі в мене. - Я так і думав.
Ой, ти взагалі ніколи мене не слухаєш.
Але це добре, бо одна жінка повідомила, що її чоловік
- випав з катера й пропав. - Довго чекала.
Вона була в Європі.
Він плив на Багами, рибалити.
А прикол у тому, старий, що їй потрібна ця довбана рука.
- Во… - Ого.
Хоче замовити службу в церкві, повний пакет.
- Хоче поховати руку. - Труна буде геть маленька.
Труна, мабуть, буде стандартна.
Тільки деревину марнувати.
Сонні мав би за це нарахувати мені бонусні бали.
Уявляєш, яку гидоту писали б ЗМІ, якби ви загубили руку загиблого?
Господи, старий.
Сонні скаже вдові,
що ти уповноважений зберігач незатребуваних останків чи якось так.
Її звати Ів, як «різдвяний спів».
Прізвище Стріплінг, як «стриптиз».
- Я слухаю. - Пишу її номер.
Зустрінься з нею, віддай руку й забирайся під три чорти.
- Без балачок і без питань. - Для чого ці попередження?
Ти точно хочеш цієї розмови?
Я її сподіваюся. Тому й сказав те, що сказав. Розмови бувають цікаві.
Старий, давай без фокусів. У неї загинув чоловік.
Співчуваю вам, місіс Стріплінг.
Дякую. Так, це жах. Просто жах.
Де ми зустрінемося?
На півдорозі між нами є торговий центр.
Мене буде легко впізнати. Я буду в синій кепці.
Вітаю.
Привіт.
- Ви детектив Єнсі? - А ви, мабуть, місіс Стріплінг.
Можна просто Ів.
- Вітаю. - Вітаю.
Я ніби наркотики купую.
Мабуть, треба подивитися, так?
Так її знайшли. Це випадково, від трупного заклякання.
Я розумію: це дивно.
Унікальна ситуація, але…
Не знаю, якось ніяково.
- Дуже ніяково. - Так.
Це його обручка. Це точно він. Як паскудно.
Бл***!
Ви в порядку?
Не віриться, що це по-справжньому. Я на парковці супермаркету…
дивлюся на чоловікову руку. Це…
- Я її заберу. - Ні-ні, я допоможу.
- Дякую. - То що Ніків катер знайшли?
Ні. Тільки подушки й запасні газові балони.
Ще помітили пляму пального, кілометрів за вісім від маяка «Сомбреро».
На борту був іще хто-небудь?
Тільки мій Нікі.
Він плив на Кей-Сал, мав там зустрітися з друзями.
Усіма фібрами душі Єнсі вірив, що розумно було попрощатися
з Ів Стріплінг і рукою, що тхнула цибулею, і назавжди про них забути.
Сядьмо в машину.
- Я… Ні, вибачте. Я… - Кілька стандартних питань.
Я мушу їхати.
Коли ви дізналися, що Нік зник?
Я була в Парижі.
Нік зробив мені подарунок на день народження.
Це теж подарунок.
- Гарні. - Дякую.
- Коштують десять тисяч. - Чому ми шепочемо?
Не знаю.
Він зі мною не зв'язувався, але це цілком нормально.
Коли він на островах, то ми не спілкуємося,
бо там фіговий мобільний зв'язок.
Він мав повернутися додому в неділю, після мене.
Коли він не приїхав, спершу я подумала: «О, ну…
Мабуть, дуже вдало рибалить». Я зовсім не…
Чому ви нічого не записуєте?
Я запам'ятаю.
З вас був би чудовий офіціант.
А мені часто це кажуть. Та насправді я жахливий офіціант.
Тому мене й звільнили. Бо я дуже компанійський.
Розмовляю з клієнтами.
Та я ж кажу: стандартні питання.
Ну, настала середа. Ніка нема.
І тоді берегова охорона повідомила
про знахідку.
О боже, як же він любив той риболовний катер.
Назвав його «Summer's Eve», на мою честь.
Це ж так називається…
А знаєте? Забудьте. Дуже гарний жест.
Це все?
Майже. У вас є діти?
Ні, в нас нема. Ну, в нього є дочка, яка дуже…
така чудова.
До речі, вона приїде в суботу на панахиду.
Я й досі
не вірю.
Ще раз прийміть моє співчуття.
Дякую.
Ти б бачив. У неї рот скривився,
вона трохи хекала, але без звуку.
І що?
А те, що вона дуже старалася плакати.
Тобто ти кажеш, що бачив вираз її обличчя
крізь вікно машини, поки вона від'їжджала.
Я знаю, що бачив, Розо. Я впевнений.
Звісно, я можу й помилятися, бо було погано видно.
Але як тобі таке? Вона сказала, що сьогодні їде на кілька днів
на Багами, погорювати.
І що? Усі горюють по-своєму.
Ходімо, Тіллі. Ходімо, дурненька.
Але зазвичай не на пляжах.
Привіт!
Шикарний день у раю!
Ходімо, пиріжечку.
Нехай. Ти знаєш усе про все.
Звідки ці грозові хмари? Чому ти зла на цей світ?
Я весь ранок робила автопсію 15-річної дівчини,
яку вчора на її ж дні народження застрелив мамин бойфренд…
Ну я й козел. Вибач, Розо, це жах.
Це… Непростий у тебе день.
Так.
То що? Хочеш знати, що є в базах на Ніка Стріплінга?
Так.
Чого ти знов їхав до мене, аж сюди?
Ти міг перевірити дані в базах і у своєму відділку.
Я не їхав сюди, щоб знов тебе побачити.
Я був на півдорозі, бо зустрічався з удовою.
А потім поїхав у місто на вечерю з другом, Томмі Біскейном.
І зараз для мене не найкращий час щось винюхувати у своєму відділку.
Останнє речення – правда. Усі інші – ні.
Я не знаю ніякого Томмі Біскейна.
Дивися.
ПРОТОКОЛ ПРО АРЕШТ
У 24 роки допомагав провертати страхові афери.
Врізався в чужі машини й подавав заяви на страхові виплати.
Хлистову травму легко зімітувати. Треба тільки знайти нечесного лікаря.
Але юний Нікі не міг багато на цьому наварювати.
І що?
Хочу зрозуміти, де він брав гроші на вульгарні сережки з діамантами
- і катери. - І годинники, що зникають.
Так.
Дуже хочу знати, що сталося з цим клоуном.
А я тебе пробила.
Ти працював у відділі вбивств. Маямі.
Винний за всіма статтями.
- І що сталося? - Розповім іншим разом.
Усе добре. Мені подобається працювати в Кіс. Коли я працюю.
Поки що мене відсторонили.
Це я теж розповім іншим разом, після того іншого разу.
Я тепер переважно зосереджений на тому, щоб якнайшвидше спускатися
по кар'єрних сходах.
- Дякую, що розвеселив. - Ага.
Інший раз може бути прямо зараз, якщо ти зголодніла. Може, пообідаємо?
У мене є хлопець.
Клас. Радий за тебе.
Я просто думав, що тобі може бути цікаво,
чому мене постійно понижують.
Але… А він високий?
Снайпер. Спецпризначенець.
А, ну так. Якщо стріляєш у людей, то розмір не важливий.
Але ж доводиться жити з цією темрявою… Дякую, д-ре Кампесіно.
Я щиро вдячний. Як приємно.
Донедавна в житті Невілла майже не було турбот.
Дріґз нізащо цього не визнав би, але й він був цілком щасливий.
Однак загроза втрати будинку стала для нього гучним набатом.
СКОРО
Ніби йому в зад запхнули підпалену петарду.
Ніде правди діти: навіть коли людина така поступлива, як Невілл,
у якийсь момент їй увірветься терпець, і вона вирішить боротися.
Брате, ти охрінів? Що ти робиш?
Пісяю в бак.
Вибач, Віллі, я не знав, що це твій.
Та мені все одно заплатять. Коли закінчимо тут,
маємо перекопати пляж і знести твій будинок.
Я так і думав.
Допомогти тобі?
Угу.
Що за нахер?
Єнсі, ну чому ти не береш клятий телефон?
Заїдь у відділок, коли повернешся.
Усю дорогу Єнсі
переконував себе, що йшлося про щось добре.
Чому Сонні хоче поговорити? Що я зробив?
- Сам знаєш. - Не знаю.
Сонні поговорив з місіс Стріплінг,
і вона почала нити, що ти про все її розпитував.
А, ти про це. Так. Тепер пригадую.
А потім подзвонила помічниця судмедексперта з Маямі.
Сказала, що ти знов їздив до неї, рознюхував про можливе вбивство.
Роза на мене настукала? А вона ж мені подобалася.
Тепер Сонні злий, реально злий.
Та перестань, Ро, мене вже відсторонили. Куди ще гірше?
Я не терпітиму, що ти підтираєшся всіма можливими нормами!
Зрозумів, щеня?
Напевно, таки добре було, що Єнсі вже не був відсторонений.
Його звільнили.
Йому нічого не дозволили лишити собі, а гідність і поготів.
Добре, хоч додому було на чому доїхати.
Таки читаєш повідомлення?
Я говорила з Кліффом.
Значить, ми вже не підозрюємо, що я серійний убивця.
Мені цього бракуватиме.
Який же він упертий, старий, кволий гондон.
Він просто хоче, щоб тебе покарали.
Може, скажеш, що не хочеш судитися
і погодишся на те, що він вигадає?
Сказати все так, як він вирішить?
Я, звісно, не юрист, але чи не забагато важелів він одержить?
Ендрю.
Так проблеми не розв'язують. Не спіши. Я зайду через п'ять хвилин.
Уже йду.
Ендрю, я не можу йти в суд.
Якщо спливуть певні факти, моє життя пропало.
Ніхера ж собі.
Що Кліфф на тебе має?
Що ти накоїла?
Ти ж любиш бути героєм, ну то вперед.
Стань під кулі замість мене.
Як Фредерік у «Прощавай, зброє!».
Ти що, прочитав мою книжку?
Телевізор не працював.
Ендрю, от зараз…
Ще ніколи я так сильно не хотіла, щоб ти знав моє справжнє ім'я.
Мила, на майбутнє. Я й без того погано розумію жінок.
Вигадувати собі імена нема потреби.
- Боже. - А тоді,
у тисячний раз,
Єнсі навіки попрощався зі своєю майбутньою колишньою дівчиною.
Ви чудова команда!
Єнот на лопаті – я б і сам так міг.
Чайові вже якось поділите між собою.
Жартую. Ніяких чайових.
Ох, дохлий єнот і досі смердить.
Чи, може, це такий запах від вигляду будинку.
Не знаєш, чому мене змушують замінити
усі вуличні лампи на оці червоні?
Бо тут є черепашенята.
А кому всралися черепашенята?
Напевно, батькам-черепахам. А ще мені.
Нащо цей сутенерський костюм? Побачення з класною дівкою?
Їду на похорон. Має бути весело.
Позаяк кілька годин тому в нього забрали жетон,
Єнсі знав, що пхати в усе ніс на похороні Ніка Стріплінга треба в останню чергу.
Але все-таки приїхав.
Кладовище…
Привіт, сонечко.
Ти ж знаєш, що це похорон? А ти світиш вагіною.
Іди на хер.
- Саймоне. - Вітаю.
- Гарний капелюх. - Дякую.
Дякую, отче.
Давайте швиденько, добре? Не затягуйте.
Благослови вас Бог, отче.
Помолімося.
Господь – мій пастир. Мені нічого не бракує.
Дякую, Деніз.
- Авжеж. - Дякую.
- Було чудово. - Попрощайся з Чадом.
Бачу, ви ледь стримуєтеся, джентльмени.
- Дружили із загиблим? - Дякую, що прийшла. Так.
Ви точно федеральні агенти.
Чим вас так зацікавили Стріплінги?
Не будь гівнюком.
Чоловіче, на кладовищі лаятися – погана прикмета.
Чи то смоктати один одному?
Постійно забуваю.
Серйозно? Зубоскалити не будемо? А я думав, будемо.
Забирати м'яча і йти додому? Ясно.
Він побачить світло.
Тому не плач за ним, бо він у деревах. У повітрі.
НІКОЛАС СТРІПЛІНГ ДБАЙЛИВИЙ ЧОЛОВІК І БАТЬКО
Прийміть моє співчуття.
Ви татів друг?
Я детектив Єнсі, я… Тобто був, я…
Я зберігав останки вашого батька,
приїхав сказати, що відповім на питання, якщо в когось з рідних вони є.
До речі, класний капелюх.
З поваги
Кейтлін поклялася, що дочекається, поки могилу засиплють.
Якого хріна?
Могилу не почнуть засипати, поки не підуть усі, хто був на похороні.
Може, це й не так. Я щойно вигадав.
Ходімо, Саймоне.
Гляньте, я правильно казав. Ти ба.
До речі, маю питання.
У похоронному бюро ми подивилися на татову руку,
- і вона… - Та це трупне заклякання.
- Що ви маєте на увазі? - Авжеж, навряд чи її так лишили.
Це про обручку. Люба, розповідай.
Ів її замінила. Вона була платинова, а тепер – з жовтого золота, 14 каратів.
Напевно, не знаю. Хіба це законно? Що вона забрала обручку.
Вона має право як дружина.
Та якщо вас це турбує, чому не спитати в Ів?
Вона мене ненавидить, і я її – теж. Вона прошмандовка.
Кохана, прошу тебе.
Саймоне, іди в машину. Іди в машину.
Ого, я вражений.
Чувак, ти ще ведеш розслідування, чи як?
Нема що розслідувати. Хіба що буде нова інформація.
Зараз ми нічого більше не вдіємо.
Ів убила тата.
Вона стопудово вбила тата.
Чому ви так думаєте? Він щось казав? Був нещасливий?
Яким хріном мені знати, чи він був щасливий?
Я з цим козлом не розмовляла понад рік.
Невілл теж не знав, що йому робити,
але знав те, що завжди допомагає.
На, друже. Пий.
Невілл!
Чому вчора не прийшов у бар?
Був удома в Танні.
Вона думає, що я тепер багатій – це зручно.
Дуже.
Я плачу за випивку,
якщо допоможете придумати, як не віддати їм мій дім.
- Є пропозиції? - Одна є.
- Крім того, щоб пісяти в баки. - Тоді нема.
Ну, думайте.
Може, поки що просто вип'ємо?
- Так. - Та.
Та.
Усі гроші спустив вам на випивку, йолопи.
А від вас жодних ідей.
Ну так, ми – невигідна інвестиція.
Ти віриш в обеа?
Обеа. Ти про що, про оте вуду? Та перестань.
Усе одно, що платити медіуму, щоб він тобі все розповів.
Це не більша дурня, ніж оті байки з Біблії.
Прикуси язика.
Я просто кажу, щоб ти якось сходив до Королеви Драконів.
З дитинства
Невілл і друзі чули жахливі історії
про Королеву Драконів і її чарівну силу.
Отут вона живе.
Її сім'я живе на острові багато років.
- Не знаю. - Ти її боїшся.
- Ні. - Я боюся.
І правильно, друже. Ця страшна відьма – справжня людожерка.
Подейкують, що останні її три хлопці, усі молоді й здорові…
усі вмерли.
Це не смішно!
Ви вже мали зрозуміти:
Єнсі не вмів не зациклюватися.
- Скільки з мене? - За таку прибацану роботу?
- Триста. - Знайду хіба що 250.
Добре, 250.
Та коли власник захоче позбутись їх, скажи, щоб викликав мене.
Міґелю, а кого ще він викличе? У тебе шикарні відгуки.
Ти найкращий бджоляр аж до самого Редлендсу.
- Так. - Та коли власник подзвонить,
може, в тебе не вийде одразу приїхати.
Добре. За це доплатиш ще двадцятку.
Не торгуйся. Ми вже домовилися.
А я дам тобі докурити косяк.
Це якісна трава, офіцере. Називається «Відвал башки».
- Як називається? - «Відвал башки».
Згода. Підвези мене в місто, а я пригощу вечерею.
- І випити купиш? - Міґелю, досить.
От сральня.
Мені стало соромно, що я засміявся, тому я вибачився, як чоловік.
- Бери. - Дякую.
Не знаєш, якої це акули?
Дрібноголової.
А може, молодої лимонної.
І я так вирішив.
Де ти їх узяв?
Їх витягли з тої руки, що ти притарабанив,
а дрібноголові акули плавають на мілині.
Катер жертви начебто затонув на глибині.
Та я й не бачив дрібноголової акули, щоб могла відгризти чоловіку руку.
Ні. Таке неможливо.
У нас є серйозніша проблема, Ендрю. То було моє останнє пиво.
Підеш зі мною в «Півмушлю»?
Так. І мені замов. Я скоро до тебе приєднаюся.
Добре. Не нудьгуй.
Не треба, я сам витягну. Дуже дякую.
Це твій батько збудував?
Це була рибальська хижка.
Я переїхав, коли він умер.
Не уявляю, що її не стане.
То йди говори з Королевою Драконів.
Ти справді в таке віриш?
Можливо.
Мама точно вірила.
А моя – точно ні.
До того ж тут обеа поза законом.
Куріння трави – теж. Але це тебе взагалі не турбує.
Слухай,
якщо не спробуєш усе, потім шкодуватимеш.
Гаразд.
Тільки не зли її.
Кажуть, вона вміє причаровувати найсильніших чоловіків.
Тому тобі нічого не загрожує, друже.
Якщо я загину,
- мій дух буде тобі являтися. - Добре. Щоб я не сумував.
Але вона дорого бере. Іди з грошима. Загорни в коричневий папір.
І візьми пляшку бухла на подарунок.
І ще треба клапоть одягу чоловіка з будівельної компанії.
Королеві Драконів
було потрібно те, що торкалося шкіри забудовника,
щоб накласти якісне прокляття.
Може, Невілл
і не вірив у всю цю маячню,
але вирішив підстрахуватися.
Хороша мавпа.
У той вечір Дріґз їв досхочу винограду й пив холодне пиво.
Бо заслужив.
Не забудьте крем від засмаги та окуляри, бо завтра цілий день сонячна погода.
Я «Гезер з погодою», і це була погода.
З року в рік хибні прогнози.
Але ж яка гаряча штучка.
Це правда.
Це від того чоловіка.
Твій друг?
Це Фінні, був у мене в команді.
До речі, саме він витяг руку з води.
Он як?
Так.
А кілька днів тому
я його насварив, бо він не сполоснув спорядження. То він звільнився.
Сказав, що більше не хоче терпіти моє лайняне ставлення.
А тепер шле тобі пиво й устриці?
Та він просто хизується. Сказав, що тепер має купу бабла.
- Звідки? - Та хрін його зна.
МАГНІТ ДЛЯ КИЦЬОК
Мені дуже прикро вас переривати,
але я всі очі собі видивив, шукаючи тут Магніта для Кицьок.
Ви його не бачили?
Це я.
Це чудовий кулон, бо одразу ясно, хто ти такий.
- І я так сказала. - Отож.
- Так. - Що ти хочеш?
Подякувати за пиво.
Ну, пиво було для нього, а ти просто сидів поруч…
Кажуть, ти був на катері, коли сталась ота дичина з рукою.
Перший раз про таке чую.
Але так усе й було.
Маю питання. Скажи, якщо лізу не у свою справу.
Де такий безробітний бовдур бере бабло на цяцьки та устриці?
Ви коп?
Вибач, я не думав, що він піде.
Мабуть, не можна кидати його самого,
а то ще дівчата обсядуть.
Ти більше не будеш картоплю? Піду гляну, як там Магніт.
Якого хріна тобі треба?
Сральня.
Якби Невілла в інший день спитали,
чи вірить він у Королеву Драконів і її силу,
він би засміявся й сказав, що ні.
Заходьте.
Але коли він до неї прийшов…
то став почуватися трохи інакше.
Хтось із вас повинен щось сказати.
Мені треба обеа.
Прокляття.
Не знаю, що саме треба робити.
Сідай.
Йа-Йа…
залиши нас самих.
Мені треба працювати.
Не спіши, Йа-Йа.
Заварю чаю.
Розповідай.
Що то за диявол, якого ти хочеш здихатися?
Забудовник. Звати Крістофер.
Мій друг Віллі каже, що сьогодні він має сюди летіти.
Тоді в нас обмаль часу.
- Гроші приніс? - Так.
Це теж вам.
Хтось добре тебе підготував.
Маєш якусь річ цього чоловіка?
Він не багамець.
Так і є. Він зі Штатів.
Значить, магія повинна бути дуже сильна.
Знаєш…
якщо я це для тебе зроблю…
він може вмерти.
На все воля Божа.
Ти диви.
Застрибуєш одразу з двох ніг.
Ну нехай.
Може, як прийдеш ще раз,
то затримаєшся, складеш мені компанію.
Але приходь сам, без мавпи.
Може, вип'ємо з тобою пару склянок рому.
Але не сьогодні.
Чого сидиш? Іди!
Іду.
Чомусь Мадлен могла думати лише про те,
що сьогодні Фінні сказав вибрати кафе саме їй.
Ти в порядку?
Ні.
Знаєте, я ніколи не розуміла, чому тут скрізь червоні ліхтарі.
Для черепашенят.
Коли вони вилуплюються, то можуть прийняти білі ліхтарі за Місяць і повзти не туди.
Господи. Думаєте, він виживе?
На жаль, мабуть, це все для годиться.
Мені дуже жаль.
Я знаю: здається, ніби це вже кінець історії,
але насправді це лише початок.
Ви так і не відповіли. Ви коп?
Я у творчій відпустці.
Тобі доведеться відповісти на багато питань.
Надіюсь, у своїх відповідях ти мене майже не згадуватимеш.
Але, можливо,
потім ми поговоримо? Спробуємо розібратися, хто вбив твого хлопця.
Пам'ятаєте, як вас дратувало, що я не розповідав про Єнсі,
перескакував на історію Невілла й казав запастися терпінням?
Ні. Погана мавпа. Погана мавпа.
Я роками розповідаю байки тупим туристам.
Я не кажу, що ви тупі. Але я точно знав, що роблю.
Поки Невілл дивився, як літак забудовника Крістофера плив до берега,
надіюся, ви нарешті все зрозуміли.
Я не розповідав дві історії.
Я розповідав одну.
Переклад субтитрів: Ольга Сушицька