Det här är grejen med fiskeskrönor…
…de börjar alltid ombord en båt.
Det var en varm dag i Florida.
Trots all dyr utrustning hade James Mayberry aldrig fiskat förr.
- Sitter den? Kan vi köra? - Kör bara.
Ni vet vad folk säger. Man glömmer aldrig första gången.
Lou! Louisa! Jag är fortfarande utan öl.
- Kan vi göra nåt åt det? - Okej, okej!
Smekmånadschartrar är för fina. Hjärtat bara smälter.
Du är rolig att prata med. En riktig pratkvarn.
Fisk! Nu börjar allvaret!
Helvete, flytta på dig då!
Jag har napp. Jag har den.
Upp med den. Där är den.
Kom till pappa!
Vad i helvete?
- Vad är det där? - Det där är inte en fisk.
Jag kan se det.
- Kolla fingret. - Vad sjukt.
Vad tror du? Säkert en vithaj. Jag har sett gott om hajprogram.
Ena stunden är allt chill. Nästa stund – slarvsylta.
Jag måste anropa kustbevakningen.
Jag ska messa mina polare. Muggo kommer få tokspel.
Vi är ju här för att skapa minnen.
Andrew Yancys mobil hade ringt hela morgonen,
men han hade valt att strunta i den. Vädret var för fint.
Han var en enkel man, och som sådan gillade han enkla nöjen.
En fin grogg då och då. En sittplats med utsikt.
Men allra viktigast: ett hem.
Det mesta var frid och fröjd.
Han hade inte ens något emot oväntade matgäster i rabatterna.
Det var här han var lycklig.
- Yancy, svarar du nånsin i telefon? - Ta det lugnt, Stampe.
Kolla in Bambi där borta.
De är fästinghärdar.
Fan då. Folk bygger så mycket nuförtiden att vitsvanshjorten knappt syns till.
Har du sett ett större ruckel? Jag ska bränna ner det.
- Gör inte det. - Jag ser till att det är tomt först.
Okej, gör det då. Sonny vill att du åker till Miami.
Byggreglerna säger 10 meter. Den skitholken är 14.
Vi är i Keys. Ingen följer byggreglerna.
Du, Miami, lite polisarbete.
- Det går fort. - Kan inte, Ro.
- Jag är tekniskt sett inte polis längre. - Samma gamla visa igen?
Vadå för visa? Jag sjunger inte. Jag är avstängd. Hur sjunger jag?
- Jag menar allt tjafs. - Jag tjafsar inte.
Du vill väl ha tillbaka ditt jobb, va?
- Ja. - Jag har nåt i bilen
som sheriffen vill att du kör till Miami.
- Ånej, jag somnar. - Jag vet att du har din stolthet.
Om du vill låtsas att du inte tänker göra det, så okej.
Men jag tänker inte stå här hela dagen.
De kan inte stänga av mig och sen förvänta sig hjälp.
- Det är Barbancourt, va? - Lyckligtvis.
- Tyvärr har jag inget glas åt dig. - Jag kan ta ditt.
Innan Yancy blev avstängd var Ro hans partner.
Ibland är det värre än en äkta partner.
Med åren hade Ro lärt sig hur han får sin vän att göra som han vill.
Det krävdes bara lite tålamod.
Vad har du i bilen?
- Var det allt? - Nä, huvudet är i framsätet.
Om du är för grinig för att svara, säg det då. Men det där var onödigt.
Rättsläkaren har redan tittat på den. Han sa att offret var en vit man, 40 plus.
Mellanfingret var troligtvis bara "slumpmässig likstelhet".
Han tog en selfie ändå.
Jävla nolla.
Jag är sen till Natalias fotbollsmatch.
Jag skulle gärna följa med, men jag gör hellre vad som helst annat
än att glo på ungar spela fotboll. Jag har den.
Men försök att inte härja och skrika trots att du är från Puerto Rico.
Lämnar du den utomhus? Det är ju bevismaterial.
- Vem fan snor en arm? - Tvättbjörnar? De är fingerfärdiga.
Jaja. Jag tar in den.
- Tack. Ring mig när du är i Miami. - Jag hör inget. Jag har pratat färdigt.
Som jag sa – som ett gammalt gift par.
Älskar dig.
POLISSTATION
Andrew, jag kan inte ha armen här. Det är dåligt för affärerna.
- Det skadar turismen. - Skitsnack, Sonny.
Sheriffen hette Sonny Summers.
Han var den enda kandidaten som inte satt häktad på valdagen.
En flytande arm kan inte skada turismen.
Inget håller de här puckona ur vattnet.
Jag vet en strand full av orenat avloppsvatten.
Det är folk där varje dag och simmar runt i skiten.
Det här är annorlunda.
Puckot som hittade den har redan postat en bild.
Helskotta. Jag måste kväva det här i sin binda.
Linda. Man kväver saker i sin linda.
Du kanske gör det. Den där armen måste väck.
Chansen för att den skulle ha flutit hit är jävligt liten.
- Golfströmmen går norrut. - No shit. Jag är född här.
- Tänk om Miami inte tar armen? - Övertala dem.
Imorgon offentliggör jag oavsett att utredningen har överförts till Miami.
- Jag litar på dig. - Det låter inte smart.
Hör på. Jag gör det bara på ett villkor.
Jag tar snart livet av mig.
Häv min avstängning.
Ta det med din flickvän. Bonnie är problemet.
Hon tog dig direkt till åklagaren efter att du misshandlat hennes make.
Det är därför jag aldrig tänker med kuken.
Ja, du är känd för din brist på kuktänk.
Vår kärlek är som en rasande komet.
Hennes ord, inte mina. Men fint sagt. Kanske ur en av böckerna hon gav mig.
- Gör dig av med armen. - Hon ger mig böcker.
FÄRSKA BLÅKRABBOR
Yancy gillade inte att köra till Miami.
För många dåliga minnen.
Å andra sidan kändes det bra att göra polisarbete igen.
Det var längesen sist.
CITYPOLISEN MIAMI
Tjena, hur mås det?
Det mås. Kan jag hjälpa er?
Andrew Yancy, från Florida Keys.
Ta gärna en glass, men rör inte krabborna.
Jag äter dem senare.
Likstelheten är bara en slump. Fast det vet du säkert redan.
Mycket svängrum här inne. Måste vara trevligt.
Som öppen planlösning.
Alla vill ha det på jobbet nu. Mer öppet, mindre stängt.
Jag gillar bårhus. Särskilt på sommaren.
Svalt och skönt. Alltid runt 15 grader.
Förlåt, jag missade helt att fråga vad dina tankar om bårhus är.
- Försöker du vara elak eller rolig? - Både och. Men du…
Visst.
Jag är ingen hajexpert. Du får irritera en marinbiolog sen.
Okej, dr Rosa Campesino. Jag gillar ditt namn.
Vilken tur.
Och du tog den här hela vägen hit för att…
Min sheriff kände att just denna lem
kan tillhöra ett av era offer och stanna här i Miami,
där avhuggna armar hör till vardagen. Så snälla rara?
Jag har vår lista över kroppsdelar här.
Ingen som matchar en mörkhårig vit man över 40.
- Fittsingen. - Ja, verkligen.
Såg du att klockan saknas? Ser du det här?
Om nån tog den, så kan det här vara ett mord.
Min sheriff vill inte höra ordet "mord".
Kanske hajen som stympade honom gillar att äta klockor?
Om nån tog klockan, varför skulle de lämna vigselringen?
- Ser ut som platina. - Nämen, titta. Du har en poäng.
- Inte för första gången. Fråga runt. - Överarmsbenet är ganska sönderhackat.
Kanske killen var ute och fiskade ensam och fick smaka på båtens propeller.
- Det var så farfar dog. - Jo, säkert.
Han är vid liv. Men det kunde ha hänt.
Ja, kanske det. Ser lite ut som propellerhack.
- Definitivt nåt i den vägen. Du kan ju. - Fortfarande inte mitt problem.
Du tar knäcken på mig. Säg inte det jag tror du kommer säga.
Beklagar. Inte mitt fall.
Att skämta med de döda betyder otur.
Mango. Schyst.
Du är inte helt dum ändå.
Ja, mango är bäst.
Du borde nog ta hem armen igen. Vänta och se om nån saknar sin man.
Och om ingen gör det? Det är sorgligt när äktenskap spricker.
- Sant. - Älskar allt med dig
utom att du inte tog armen.
Hej då.
Konstigt nog tog de inte armen, så vad fan gör jag nu?
Bollen. Natalia! Gå på boll!
Skrik inte åt henne! Släng in ett "jag älskar dig".
Med samma inlevelse som tidigare, terrorfarsan.
- Jag älskar dig! - Mycket bättre.
Vad fan gör jag nu?
Kylväskan börjar lukta lök, och inte på ett bra vis.
- Hela bilen luktar röv. - Dumpa armen nånstans.
Jag vet inte vem som gjort kylväskan, men den håller fanimej inte lukten inne.
Okej, hör på…
Nu kör jag runt med en kylväska som inte håller måttet.
Helvete, lyssna då. Ta 905:an till North Key Largo.
Vattnen där är fulla av hungriga krokodiler.
Jag vet inte. Jag ska tänka på saken.
Gör inte det. När har ditt tänkande lett till nåt bra?
Hur kan du vara okej med det här?
Du beter dig som om armen är din svärmors. Tänk om den var din mammas?
Kom igen nu.
Ingen vill ha den. Sonny vill inte se den. Det är ingen stor grej.
Tänk om det inte var en olycka? Nåt känns skumt.
Snälla, gör för en gångs skull det bästa för dig.
Dumpa armen och kom hem.
Yancy visste att han får tillbaka jobbet bara han håller sig ur trubbel.
Tyvärr verkade trubbel alltid hitta honom.
Det doftar gott. Jag går och öppnar vinet.
Vittnar du fortfarande mot mig, eller?
- Jag har en present. - Jippi, en bok.
Varför försöker du ens?
Du kommer älska den. Den handlar i princip om dig.
Ser lång ut. Så komplicerad är jag inte.
2009, bordeaux. Jag borde ha dekanterat den.
Smutta.
Sorry.
Var är den gode doktorn?
Cliff är i Lauderdale. Han har ett möte med våra bankirer.
- Måste vara fint att ha bankirer. - Var inte så bonnig.
- Hur är ni fortfarande gifta? - Cliff avgudar mig.
Efter att han kom på oss?
- Seriöst? - Ja. Jag är lätt att förlåta.
Jag tror att Sonny skulle…
…häva min avstängning om du får Cliff att lägga ner åtalet.
- Så det var därför du bjöd in mig ikväll. - Inte alls.
Jag har bjudit in dig varje kväll i veckan.
Sant. Förlåt.
Jag ringde dig aldrig för att det kändes som att vår flört
hade nått sitt naturliga slut.
En rättegång vore skämmigt för alla.
Särskilt din make, det påstådda offret.
Påstådda?
Andrew! Menar du allvar?
Vad i helvete?
Jag var inte det enda vittnet.
Alla hörde honom skrika:
"Stanna!"
Han kallade dig ju för hora.
- Jag var otrogen mot honom! - Och han örfilade dig. Hårt.
Verkligen bra år.
Jag borde nog gå.
Du borde dekantera det.
Vi drack upp de bra grejerna. Det här kom ur en box i garaget.
Jag förstår varför Cliff vägrar lämna dig.
Han är 60. Inte mycket till blickfång.
Du är en toppsnärta. Knappt 40.
Fyrtiotvå, som du vet, men tack.
Men varför lämnar du inte honom? Han är en pillerlangande hudläkare.
Du skulle få mycket i skilsmässan. Har han nåt på dig?
Inte mer än jag har på honom.
Du skulle se hans surfhistorik. Helt pervers.
- Har du kvävt dig själv när du tajat? - En gång. Men inte med flit.
Jag hade slips på mig och snubblade.
Okej, du vinner.
- Jag ska prata med Cliff imorgon. - Tack.
Jag gillar att vara polis, och…
Det finns få saker jag faktiskt gillar.
- Jag behöver lite is till vinet? Du med? - Jag klarar mig.
Andrew! För i helvete!
- Vems är det? - Helvete. Bonnie!
Det är inte som du tror.
Det är exakt som du tror, men… Bra förklaring.
Vänta lite!
Vad har du gjort?
Ingenting. Du överreagerar.
Innan jag fortsätter historien måste jag berätta om en ung man i Bahamas.
Jag vet att det är trist att sluta mitt i det roliga,
men jag lovar att ni kommer förstå.
Ha bara lite tålamod.
Det är svårt att föreställa sig nån med ett enklare liv än Andrew Yancy,
men Neville Stafford hade det.
Hans dagar bestod av att fiska, äta fisk och inte mycket annat.
Så länge som Neville hade sin lilla stuga klarade han sig.
Det var här han var lycklig.
Och precis som Yancy
såg Neville naturlivet som sina nära vänner.
Tjena, mannen.
Mr Stafford.
- Neville. Vad vill du? - Kan vi pratas vid?
Lyckligtvis hade Neville backup.
De var också som ett gift par.
Nej! Stygg apa. Stygg.
Herrejävlar. Var hittade du den styggelsen?
Var snäll, annars slår Driggs sönder dig.
Jag vann honom i ett dominoparti. Gamlingen var skyldig mig, så han sa:
"Driggs är en av aporna från den sista piratfilmen med Johnny Depp."
Han sa att jag kan lära honom göra vad jag än vill.
Driggs, upp.
Upp.
Han snackade skit.
- Vad menar du med att jag måste flytta? - Vi skickade varningar.
Jag har fiskat.
- I en månad? - Jag gillar att fiska.
De bygger en resort här.
En amerikansk herre vid namn Christopher. Han har köpt upp all mark.
Den är inte till salu.
Det är inte upp till dig, utan din halvsyster Samara i Florida.
Den står i hennes namn, och hon har redan sålt.
Hur kunde hon?
Ta det lugnt. Hon kommer säkert dela pengarna med dig.
Resorten blir så lyxig som det går.
Med en tikibar. Simbassänger där borta.
Grustennisbanor. Ett spa.
Det kommer heta Curly Tail Lane.
Green Beach är vad min far alltid kallat det.
Kanske en gång i tiden.
Han vågade inte säga vad han egentligen tyckte.
- Får jag en till? - Men han kom över det.
Dra dit kuken brinner.
Neville var inte den enda som kände sig utsatt.
För tionde gången, jag hackade inte sönder nån.
Ring upp mig.
Lyckligtvis hade Yancy nån att ta ut det på.
Vad menar du med att de inte hittar?
Som jag sa, det stora gula.
Hallå! Ursäkta!
Det ligger en död tvättbjörn i mitt hus.
Men det visste redan Yancy.
- Aj då. Hur hamnade den där? - Ingen aning. Den ser fan påkörd ut.
I ditt hus?
Evan Shook.
Höjdarn.
Jag ringde djurpolisen, men jag får snart spekulanter.
- Ända från Dallas. Kan du hjälpa mig? - Det här är grejen… Jag vill verkligen.
Men det betyder otur att störa ett dött djur.
- Vad är det, voodoo? - En förbannelse. Du kan låna min spade.
Nej. Det luktar as där inne.
Det tror jag nog. Döda saker brukar lukta as.
Fan också.
- Fridens! - Visst.
Yancy fick den där varma känslan bara en ny nemesis kan ge honom.
- Vad fan händer där? - Död tvättbjörn.
Schyst. Har du nåt käk?
Sonny skickade mig.
Vad gjorde du med armen?
Du sa ju åt mig att dumpa den, så jag dumpade den.
- Jag har den än. - Tänkte väl det.
Wow. Du lyssnar aldrig på nåt jag säger.
Vilket är tur, för en kvinna har anmält sin make saknad
- från en båtolycka. - Det tog ett tag.
Hon var i Europa. Maken drog till Bahamas på fiskeresa.
Det här är grejen: hon vill ha tillbaka armen.
Hon vill ha en gudstjänst, hela baletten.
- Hon vill begrava armen. - Det blir en liten kista.
Den är säkert fullstor.
Jävla slöseri med trä.
Det här borde ge mig pluspoäng hos Sonny.
Kan du föreställa dig pressen om ni tappade bort en arm?
Men vad fan?
Sonny kommer säga till änkan
att du är vår auktoriserade övervakare av icke-uthämtade kvarlevor eller nåt.
Hon heter Eve, som den första kvinnan. Stripling som i "strippa".
- Jag lyssnar. - Här är hennes nummer.
Träffas, ge henne armen. Lägg benen på ryggen.
- Inget snack, inga frågor. - Vad är det med alla varningar?
Vill du verkligen veta?
Det var därför jag frågade. Ibland är det kul att prata.
Bete dig bara. Hon blev just änka.
- Beklagar sorgen, mrs Stripling. - Tack. Ja, det är förfärligt.
- Var vill du träffas? - Det finns ett köpcentrum.
Du känner igen mig på min blåa hatt.
Hej.
- Är det du som är Yancy? - Då är du mrs Stripling.
Kalla mig Eve. Hej.
Det känns som en droguppgörelse.
Jag antar att jag borde ta en titt.
Det var så han hittades. Det är bara en tillfällighet.
Det är skumt, jag vet.
Det är väldigt unikt, men…
Jag vet inte jag. Det känns olustigt.
Det känns sjukt olustigt.
Det är hans ring, så det är han. Det här suger.
Fan!
Är du okej?
Det känns så overkligt. Jag står på en kundparkering…
…och tittar på min makes arm.
- Jag tar den. - Nej, jag har den.
- Tack. - Hittade de nånsin Nicks båt?
Bara några dynor och bensindunkar.
De hittade bränsleutsläpp 8 km från Sombrero-fyren.
- Nån annan ombord? - Bara min Nicky.
Han var på väg mot Cay Sal för att träffa några vänner.
Yancy visste att det vore smartast att ta farväl
till Eve och den lökiga armen, och gå vidare med livet.
Vi kan väl sätta oss?
- Tyvärr, men… - Bara några rutinfrågor.
Jag måste faktiskt åka.
- När hörde du att Nick saknades? - Jag var i Paris.
Det var min födelsedagspresent från Nick. Tillsammans med de här.
- Vad fina. - Tack.
- De kostade tio papp. - Varför viskar vi?
Jag vet inte.
Jag hade inte hört av honom, men det är normalt när han är på öarna.
Mobilmottagningen suger där.
Han skulle komma hem på söndagen,
men när han inte dök upp tänkte jag: "Åh, fisket måste vara toppen."
Varför skriver du inte ner nåt?
Jag kommer ihåg det.
- Du skulle bli en bra kypare. - Jag har hört det, men jag är värdelös.
De sa att jag är för sällskaplig. Pratade för mycket med kunderna.
Som sagt, bara rutinfrågor.
Så onsdagen kommer, men fortfarande ingen Nick.
Det var då kustbevakningen berättade vad de hade hittat.
Han älskade verkligen den där båten. Han döpte den Summer's Eve efter mig.
Det är också namnet på…
- Vet du vad? Glöm det. Det är fint. - Är vi klara?
Nästan. Hade ni barn ihop?
Nej. Han har en dotter, och hon är…
…supertrevlig.
Hon kommer hit för gudstjänsten på lördag.
Det är fortfarande så… Det känns inte verkligt.
Återigen, jag beklagar sorgen.
Tack.
Du skulle ha sett det. Hopskrynklad mun.
- Hon flåsade lite, men lät inget. - Och?
Hon försökte verkligen gråta.
Så du menar att du såg hennes ansiktsuttryck
- genom vindrutan när hon körde förbi? - Jag vet vad jag såg. Jag är bergis.
Fast jag kan ha fel. Det var svårt att se.
Men hon sa att hon är på väg till Bahamas några dagar, bara för att vara ledsen.
Och? Folk sörjer olika.
Kom igen, Tilly. Kom nu, fåntratt.
- Men vanligtvis inte på stranden. - Hej!
Vilken vacker dag i paradiset!
- Kom nu, gullet. - Jaja. Du vet allt om allt.
Varför så bitter? Du verkar ilsken på världen.
Jag ägnade morgonen åt att obducera en 15-årig flicka
som blev skjuten på sin födelsedagsfest av sin mammas pojkvän.
Jag känner mig som en idiot. Ledsen. Det låter tungt.
Det låter som en tuff dag.
Ja.
Så vadå? Du ville kolla vad vi vet om Nick Stripling?
Ja.
Varför kom du hit för att prata med mig? Varför inte kolla upp det på din station?
Jag kom inte hit för att prata med dig. Jag mötte änkan halvvägs.
Jag kom in för att träffa en vän, Tommy Biscayne.
Det är ändå inte läge för mig att snoka runt på min station.
Det sista var sant. Jag känner ingen Tommy Biscayne.
Varsågod.
Som 24-åring var han insyltad i ett försäkringsbedrägeri.
Krockade bilar och skickade in falska fordringar.
Whiplash är lätt att fejka. Man behöver bara en ohederlig läkare.
- Men Nickys andel måste ha varit liten. - Och?
Jag försöker förstå hur han hade råd med diamantörhängen.
- Och båtar. - Och försvunna klockor.
Precis. Jag måste ta reda på vad som hände.
Jag kollade upp dig.
Du brukade jobba på mordroteln i Miami.
Det stämmer.
- Vad hände? - Vi tar det en annan gång.
Det är okej. Jag gillar att jobba i Keys. När jag jobbar. Jag är faktiskt avstängd.
Vi tar det en annan gång efter den andra gången.
Just nu är jag bara ute efter att arbeta mig neråt så fort som möjligt.
Tack för att du muntrade upp mig.
En annan gång skulle kunna vara nu, om du vill luncha?
Jag har redan nån.
Vad schyst. Fantastiska nyheter.
Jag tänkte bara att du kanske ville veta hur jag blev degraderad så många gånger,
- men är han biffig? - Krypskytt åt insatsstyrkan.
Ja, storleken har ju ingen betydelse när man skjuter folk.
Det är bara mörkret man måste leva med… Tack, dr Campesino.
Jag är dig evigt tacksam. Snyggt.
Hittills hade Neville levt ett fridfullt liv.
Driggs skulle aldrig erkänna det, men han var också rätt nöjd.
Men tanken på att förlora huset var mer än en väckarklocka.
Den var som en fyrverkeripjäs i röven. Och till och med lugna figurer som Neville
når en punkt där de slår tillbaka.
Men hallå! Vad fan gör du?
Pissar i bensintanken.
Förlåt, Willy. Visste inte att det var din.
Jag får pröjs oavsett. När vi är klara här arbetar vi oss mot stranden och ditt hus.
Tänkte väl det.
Vill du ha hjälp?
Vad fan?
Yancy, varför svarar du inte?
Kom förbi stationen när du är tillbaka.
Yancy försökte övertyga sig själv om att det var goda nyheter.
Vad vill Sonny? Vad har jag gjort?
- Du vet vad du gjort. - Nej.
Sonny kollade läget med mrs Stripling, som bitchade över alla dina frågor.
Det där. Nu börjar det klarna.
Sen ringde de från rättsläkaren i Miami.
Sa att du åkte tillbaka dit och luskade i ett potentiellt mord.
- Skvallrade Rosa? Jag som gillade henne. - Nu är Sonny fly förbannad.
Jag är redan avstängd. Hur illa kan det vara?
Du kan inte snoka runt som du vill överallt!
Hör du det, glopjävel?
De goda nyheterna var att Yancy inte var avstängd längre.
Han var avskedad.
De lät honom inte behålla nåt. Särskilt inte hans värdighet.
Han hade tur som kunde ta sig hem.
- Så du kollar mobilen ibland? - Jag pratade med Cliff.
Jag antar att jag inte längre är en misstänkt seriemördare.
Kommer sakna det.
Han är en så envis gammal slapptask.
Han vill bara se dig straffas.
Kan du inte bara säga att du accepterar vilka konsekvenser han än väljer?
Vilka han än väljer? Jag är ingen jurist, men det låter som mycket makt att ge nån.
Andrew…
Det är inte så här man löser problem, men ta den tid du behöver.
Nu kommer jag!
Jag kan inte ha nån rättegång.
Om vissa saker kom ut… Det skulle förstöra mitt liv.
För i helvete.
Vad har Cliff på dig?
Vad gjorde du?
Du älskar att vara hjälten, så varsågod. Ta smällen för mig.
Som Frederic i Farväl till vapnen.
Läste du faktiskt en av böckerna?
Tv:n gick sönder.
Andrew, det här ögonblicket…
Jag har aldrig önskat starkare att du visste mitt riktiga namn.
Sötnos, bara så du vet, jag blir redan så förvirrad av kvinnor.
Ni behöver inte ha falska namn också.
- Men suck… - Och för tusende gången
tog Yancy farväl av sitt framtida ex.
Vad duktiga ni är.
Tvättbjörn på spade. Kunde ha fixat det själv.
Ni får dela på dricksen. Jo, tjena. Det blir ingen.
Det luktar fortfarande död tvättbjörn. Eller är det husets utseende som stinker?
Vet du varför de tvingar mig byta ut alla utelampor till röda?
- Sköldpaddsbebisarna. - Vem fan bryr sig om dem?
Jag tror deras föräldrar gör det, plus jag.
Värst vad du är uppklädd. Ska du på dejt?
Begravning. Blir säkert dödsroligt.
Yancy hade precis fått sparken,
så han visste att Nicks begravning var fel ställe att snoka runt på.
Men ändå är han där.
Kyrkogården…
Hej, gumman.
Du vet väl att det är begravning? Jag kan se din muff.
Ät skit.
- Hej, Simon. Snygg hatt. - Tack.
Tack, fader.
Försök hålla det kort. Pladdra inte för mycket.
Gud signe er.
Låt oss be.
Herren är min herde, mig skall intet fattas.
Tack, Denise.
- Åh, men självklart. - Tack.
- Det var vackert. - Hälsa Chad.
Ni ser ut att vara på bristningsgränsen.
- Kände ni den avlidne? - Tack för att ni kom.
Ni är definitivt FBI. Vadan intresset?
Var inte så jävlig.
Det betyder otur att svära på kyrkogården.
Eller är det att suga av varann där? Jag minns aldrig.
Inget sinne för humor? Jag trodde vi lattjade.
Vill ni bara gå hem? Okej.
Han får se ljuset, så gråt inte. För han är i träden och i luften…
NICHOLAS STRIPLING KÄRLEKSFULL MAKE OCH FAR
Beklagar sorgen.
Kände du min pappa?
Kriminalassistent Yancy. Jag är… Jag var…
Jag var ansvarig för din fars kvarlevor.
Jag ville bara finnas där i fall att de anhöriga hade några frågor.
Tuff hatt, förresten.
Caitlin hade svurit att stanna tills hennes far var begraven.
Vad fan är det om?
De kan inte börja skyffla jord innan alla har gått.
Eller så inte. Jag gissar bara.
Nu går vi, Simon.
Ser man på. Jag hade rätt.
Jag har faktiskt en fråga. Vi var på begravningsbyrån. Pappas arm…
Det är bara likstelhet.
- Vad pratar du om? - Precis. De fixade det säkert.
Hon menar vigselringen. Berätta då.
Eve bytte ut den. Den var i platina, men nu var den i 14 karat guld.
Kanske? Inte vet jag. Men är det ens lagligt?
Som hans fru har hon rätt. Men varför inte diskutera det med henne?
Hon hatar mig, och jag heter henne. Hon är en jävla hora.
- Älskling? - Simon, gå till bilen.
Wow. Imponerande.
Jobbar du fortfarande på fallet eller inte?
Det finns inget fall om det inte framkommer nåt nytt.
Eve dödade min farsa.
Jag vet att hon mördade min pappa.
Vad får dig att tro det? Har han sagt nåt? Var han olycklig?
Hur fan skulle jag veta det? Jag har inte pratat med jäveln på ett år.
Neville kände sig också rådlös, men han visste nåt som alltid hjälper.
Varsågod, mannen. Botten upp.
Neville!
- Vad hände med dig igår? - Jag var hemma hos Tanny.
Hon tror jag är rik nu, så det är najs.
Väldigt najs.
Jag står för drickat om ni kommer på hur jag behåller mitt hem.
- Några idéer? - Jag har en.
- Förutom att pissa i soppatanken? - Nä.
Kom igen nu. Tänk.
Kanske vi borde dricka på saken?
Okej.
Ni söp upp mina stålar, men ni har fortfarande inte kommit på nåt.
Ja, vi är dåliga investeringar.
Tror du på obeah?
Obeah? Den där voodoo-smörjan? Lägg av.
Det är samma som att gå till ett medium.
Det är inte fånigare än skrönorna i Bibeln.
Passa dig.
Det är bara en tanke. Kanske testa att gå till Drakdrottningen?
Sedan barnsben hade de hört kusliga historier
om Drakdrottningen och hennes magiska krafter.
Det är här hon bor. Hennes familj har bott på ön länge nu.
- Jag vet inte. - Du är rädd för henne.
- Nej. - Men jag är det.
Helt rätt. Häxan är en manslukerska.
Hennes tre senaste pojkvänner, alla unga och friska…
De är döda nu.
Inte roligt!
Ni har säkert redan insett att Yancy var dålig på att släppa saker.
- Hur mycket blir jag skyldig? - För nåt så sjukt?
- 300. - Vad tror du om 250?
Okej. Men när han vill bli av med den ser du till att han ringer mig.
Vem annars? Du har strålande recensioner. Du är den bästa biodlaren i trakten.
- Sant. - Men när ägaren väl ringer
- behöver du inte ha så bråttom. - Okej. För en tjuga extra.
- Sluta förhandla. Det är klart. - Jag slänger med resten av jointen.
Grymt gräs, konstapeln. Kallas för Trainwreck.
- Vadå? - Trainwreck.
Taget. Skjutsar du mig till stan mot lite mat?
- Och dryck? - Miguel. Det är klart.
Fittsingen.
Jag fick dåligt samvete, så jag sa förlåt som karlar borde.
- Varsågod. - Tack.
Vet du hurdan haj den här tillhörde?
Skovelhuvad hammarhaj. Eller en liten citronhaj.
- Jag tänkte detsamma. - Var hittade du dem?
I armen ni drog upp. Men skovelhuvingar hänger i grunt vatten,
och offrets båt sjönk tydligen ute på djupt vatten.
Och jag har aldrig sett en skovlis som kan slita armen av nån.
Nej. Det är inte möjligt.
Men det större problemet är… att det där var min sista öl.
- Hakar du på till Half Shell? - Beställ en åt mig. Jag kommer strax.
Visst. Ha så skoj.
Nä, jag fiskar upp den själv, tack.
Byggde din pappa kåken?
Som fiskestuga. Jag flyttade in när han dog.
- Jag vill inte se det rivas. - Prata med Drakdrottningen då.
- Tror du verkligen på det där? - Kanske det.
- Min mor gjorde det. - Min gjorde då inte det.
Obeah är olagligt här ändå.
Gräs med, men det verkar inte hindra dig.
Hör på…
Om du inte testar allt, kommer du ångra det.
Okej.
Men gör henne inte förbannad.
Hon skulle kunna förhäxa världens starkaste man.
Så du klarar dig säkert.
- Om jag dör, så hemsöker jag dig. - Bra. Det blir så ensamt ibland.
Men hon är dyr, så ta med pengar. Måste vara inlindat i brunt papper.
Och en flaska sprit som offergåva.
Jo, och ett klädesplagg som tillhör byggherren.
Tydligen behövde Drakdrottningen nåt som hade rört vid hans hud
för att göra en bra förbannelse.
Neville köpte inte nödvändigtvis den där smörjan,
men det är dumt att chansa.
Duktig apa.
Den kvällen fick Driggs både vindruvor och öl. Han hade förtjänat det.
Så packa solkrämen och brillorna, för imorgon blir det strålande väder.
Det var allt från Heather with the Weather.
- Hon har haft fel i flera år. - Men hon är fortfarande het.
Från herren där borta.
Vem är det?
Phinney. Brukade jobba åt mig.
Det var han som drog upp armen ur vattnet.
Är det så?
För några dagar sen klagade jag på hans arbete, så han slutade.
Han sa att han inte behöver den här skiten längre.
Nu bjuder han på öl och ostron?
Han vill bara visa sig häftig. Hade visst kommit över lite stålar.
- Hur då? - Fan vet jag.
FITTMAGNET
Ursäkta att jag stör,
men jag har letat överallt efter Fittmagneten. Har ni sett honom?
Här är jag.
Så bra halsband, för det säger allt om dig.
- Jag sa detsamma. - Eller hur?
- Ja. - Vad vill du?
- Bara tacka för ölen. - De var åt honom. Du råkade vara där.
Jag hörde att du var på båten när armen hittades.
- Det var det värsta jag hört. - Men det hände.
Jag har en lite personlig fråga.
Hur har en arbetslös idiot som du råd med guldsmycken och ostron?
- Är du snut? - Förlåt, jag trodde inte han skulle gå.
Du borde inte lämna honom ensam. Alla tjejer kommer svärmas.
Är du klar med pommesen? Jag ska se vad Magneten sysslar med.
Vad fan vill du då?
Fittsingen.
Om nån hade frågat Neville om han tror på Drakdrottningen eller inte,
hade han skrattat och sagt nej.
Kom in.
Men väl där…
…kändes det annorlunda.
En av er måste prata.
Jag behöver lite obeah. En förbannelse.
- Lite osäker på hur det funkar. - Sätt dig ner då.
Ya-Ya…
Lämna oss ensamma. Jag måste jobba.
Närhelst du är redo, Ya-Ya.
Jag kokar teet.
Låt höra.
- Vem är djävulen du vill förvisa? - En byggherre vid namn Christopher.
Tydligen flyger han hit ikväll.
Då har vi ont om tid.
- Har du pengar? - Ja.
Också till dig.
Nån är välinformerad.
Har du nåt som är hans?
- Han är inte från Bahamas. - Det stämmer. Han är från Staterna.
Då måste magin vara extra stark.
Du vet…
Om jag gör det här åt dig…
…så kanske han dör.
Må Guds vilja ske.
Vilken kille.
Du kastar dig huvudstupa in.
Okej då.
Nästa gång du kommer kanske du kan stanna lite längre?
Bara du. Ingen apa.
Kanske vi kan ta några glas rom, du och jag.
Men inte ikväll.
Vad gör du? Gå då!
Av nån anledning kunde Madeline inte sluta tänka på
att Phinney hade låtit henne välja matställe.
- Allt väl? - Så fan heller.
Jag har alltid undrat vad grejen är med de röda gatlyktorna.
För sköldpaddsungarna.
De kan tro att de vita lamporna är månen och gå mot fel håll.
Helvete. Tror du han kommer klara sig?
De gör det nog bara för syns skull.
Jag beklagar.
Det kanske känns som att vi nått slutet på sagan,
men det här är bara början.
Du svarade aldrig. Är du polis?
Jag är tjänstledig. De lär ha många frågor till dig.
Jag hoppas du kan undvika att nämna mig. Men efter det…
…kanske vi kan försöka lista ut vem som dödade din kille.
Minns ni hur irriterande det var när jag började hoppa mellan historier?
Nej, stygg apa!
Jag har dragit sagor för dumma turister länge.
Jag säger inte att du är dum. Men jag visste precis vad jag gjorde.
För när Neville såg byggherren vada in mot land…
…hoppas jag att du äntligen förstår.
Jag berättade inte två historier.
Jag berättade en.
Undertexter: Borgir Ahlström