אז זה העניין בסיפורי דיג...
הם תמיד מתחילים בסירה.
היה זה יום חם והביל, אופייני לפלורידה.
לא יכולתם לדעת מכל הציוד היקר,
אבל ג'יימס מייברי מעולם לא דג קודם לכן.
- נעול? אצלי אני בסדר. זה בסדר? - בסדר?
- כן, כן. קדימה. - טוב, בוא נתחיל.
כמו שאומרים, את הפעם הראשונה לא שוכחים.
לו! לואיסה! מותק, עדיין אין לי בירה.
- אפשר לתקן את זה? - בסדר.
אמרתי בסדר.
אין על הפלגות ירח דבש. מחממות את הלב.
כיף לדבר איתך. יש בך ניצוץ אמיתי.
יש דג! המשחק מתחיל, חבר'ה!
אלוהים.
- תני לי קצת ספייס, בבקשה? - תרגיע.
תפסתי דג. אני מביא אותו. אני מביא אותו.
תרים אותו. הנה הוא. הנה הוא.
כן! בוא אליי, חמוד.
- מה לעזאזל? איזה חרא! - אלוהים!
- מה זה? - זה לא דג.
- אלוהים! - קפטן, זה לא דג!
- כן, אני רואה. - אלוהים!
- תראה את האצבע שלו, אחי. - מבחיל!
מה דעתך? אולי טרף אותו כריש? אני חושב על עמלץ לבן.
ראיתי הרבה תוכניות על כרישים.
ככה זה קורא. רגע אחד אתה מסתלבט, אחרי רגע, בום!
אתה מפורק.
אני צריך להתקשר למשמר החופים.
תתקשר. אני אסמס לחברים שלי. מאגו יחרבן במכנסיים.
אנחנו בעסק של יצירת זיכרונות.
הו, כן.
- מידווסט מובייל מדיקל -
הטלפון של אנדרו ינסי צלצל בלי הפסקה כל הבוקר,
אבל הוא העדיף להתעלם ממנו. היום היה יפה מדי.
הוא היה אדם פשוט, וכאדם פשוט, הוא נהנה מתענוגות פשוטים.
משקה טוב מעת לעת. כיסא עם נוף.
וחשוב מכול, מקום שאפשר לקרוא לו בית.
הוא אהב כמעט את הכול.
אפילו לא היה אכפת לו מהאורח המזדמן הבלתי קרוי
שנשנש את השיחים שלו.
זה היה המקום המאושר שלו.
ינסי, אתה עונה לטלפון שלך לפעמים?
תירגע, כבד רגליים.
תראה את החתיך ההוא שם.
היצורים האלה מלאים קרציות.
אלוהים.
יש כאן כל כך הרבה עבודות בניין עכשיו,
עד שאייל האיים בקושי מגיע.
אתה מאמין איזה גודל החורבה הזה? אני אשרוף אותה.
אל תשרוף אותה.
אוודא שאין אף אחד בפנים, אבל היא תישרף.
בסדר. תשרוף אותה. סאני רוצה שתקפוץ למיאמי.
התקן במדינה הוא 10.5 מ' וערמת הזבל הזאת היא 13.5 מ'.
אנחנו באיים, אחי. אף אחד לא מציית לתקני הבנייה.
בסדר, אתה, מיאמי, עניין משטרתי קטן.
- נכנס ויוצא. - אני לא יכול, רו.
עקרונית, אני כבר לא בלש בכלל.
חייבים לרקוד את הריקוד הזה?
מי רוקד? אין שום ריקוד.
אני מושעה. מה הקשר לריקוד?
- לא, הכוונה לחילופי הדברים. - אין שום חילופי דברים.
אח שלי, אתה מת לחזור לעבודה שלך, נכון?
- כן. - אז יש לי משהו במכונית
שהשריף רוצה שתסיע למיאמי.
תסתכל עליי, אני נרדם.
- עייף מת. - אני יודע שיש לך כבוד עצמי.
אז אם אתה רוצה להעמיד פנים
שאתה לא מעוניין במשימה הזאת, סבבה.
אבל אל תשאיר אותי כאן לנצח עם הזין ביד.
אי אפשר להשעות אותי ואז לצפות ממני לדברים.
- זה לא עובד ככה. - שיהיה.
זה ברבנקורט. נכון?
לשמחתי, כן.
אבל לצערי אין לי כוס בשבילך.
אשתה משלך.
לפני שהוא הושעה, ינסי ורו היו שותפים,
ובחיי, לפעמים זה גרוע יותר מנישואים.
במרוצת השנים, רו למד איך להשיג משותפו בדיוק את מה שהוא רוצה.
ונדרשה לכך רק מעט סבלנות.
אז מה יש במכונית?
זה כל מה שמצאו?
לא, הראש במושב הנוסע.
אם אתה עצבני מדי כדי לענות,
פשוט תגיד שאתה עצבני מדי לענות.
לא צריך להפיל עליי "הראש במושב הנוסע."
היא כבר נשלחה לפתולוג. הוא אומר
שהקורבן היה "גבר לבן בן כ-45."
הוא אומר שהקטע של האצבע המשולשת הוא כנראה רק צפידת מוות אקראית.
הוא בכ"ז הצטלם איתה.
איזה מטומטם.
אני מאחר למשחק הכדורגל של נטליה.
הייתי ממש שמח לבוא,
אלא שאני מעדיף לעשות כל דבר בעולם
על לצפות במשחק כדורגל של ילדים. לקחתי.
היי, עשה לי טובה.
בלי לאמן מהקווים, בלי להתרתח ולצעוק.
אני יודע שאתה פורטוריקני, אבל תשתדל.
בטוח שאתה רוצה להשאיר את זה בחוץ כל הלילה? זה ראיות, בנאדם.
מי ישדוד זרוע?
לא יודע, דביבונים? יש להם אצבעות קטנות כאלה.
מה שתגיד. נכניס את זה.
- תודה. - כן. אין בעיה.
תתקשר כשתגיע למיאמי.
אני לא שומע אותך. גמרתי לדבר איתך.
כמו שאמרתי, בדיוק כמו זוג נשוי.
אוהב אותך.
- קי וסט משרד השריף -
אנדרו, הזרוע לא נשארת כאן.
פרסום שלילי כזה עלול להזיק לעסקים.
- זה יפגע בתיירות. - זה חרטא, סאני.
השריף היה אהבל מקומי בשם סאני סאמרס.
הוא נבחר לתפקיד משום שהיה המועמד היחידה שלא היה במעצר פדרלי.
ראשית, הזרוע הצפה לא יכולה לפגוע בתיירות.
שום דבר לא ישאיר את האידיוטים האלה מחוץ למים.
החוף ליד גשר ריקנבאקר מלא שפכים גולמיים.
אנשים בכל זאת מבלים שם יום יום ושוחים בתוך החרא, סאני.
זה לא אותו דבר, טוב?
הליצן שדג את הזרוע כבר העלה תמונה לרשתות החברתיות.
- ג'יימס תפסתי דג שמן היום -
לעזאזל. אחסל את הסיפור בעודו בקרבו.
באיבו, נכון? מחסלים דברים בעודם באיבם.
אתה אולי. אני צריך להעלים את הזרוע הזאת.
סאני, הסיכויים שהזרוע נסחפה לכאן קלושים.
זרם הגולף זורם צפונה.
ברור. נולדתי כאן.
מה אם מיאמי יסרבו לקחת אותה?
תשכנע אותם.
השורה התחתונה, מחר אני מודיע
שהחקירה הועברה לרשויות החוק
של מחוז מיאמי-דייד.
- אני בונה עליך. - כן. זה לא נשמע מעשה חכם.
תקשיב לי.
אסע לשם בתנאי אחד.
אני גוסס בבית.
אני צריך שתבטל את ההשעיה שלי.
תצטרך לדבר עם החברה שלך. בוני היא בעיה שלך.
והיא לא היססה לספר לעוזר לפרקליט המחוז
שאתה באלימות ובזדון תקפת את בעלה.
לכן אני אף פעם לא חושב מהזין שלי.
כן. אתה אפילו מפורסם בזה. אתה מבצע אפס חשיבה מהזין.
אהבתנו היא כמו כוכב שביט שטס בשמיים.
אלה המילים שלה, לא שלי. דווקא די יפה.
אולי זה מאחד הספרים שהיא נתנה לי.
- תוציא את הזרוע מהעיר שלי. - היא נותנת לי ספרים.
- סרטנים כחולים טריים -
ינסי לא אהב לנסוע למיאמי.
הרבה זיכרונות רעים היו לו שם.
מצד שני, הוא כן נהנה לעסוק שוב בפעילות משטרתית מכל סוג.
עבר זמן רב.
- משטרת מיאמי -
היי, מה קורה?
קורה. אפשר לעזור לך?
שמי אנדרו ינסי. אני מהאיים.
בבקשה, תתכבדי בקרטיב, אבל סרטנים הם מחוץ לתחום.
אוכל אותם אחר כך.
בסדר.
זו צפידת מוות אקראית.
מוזר לי אפילו לומר לך את זה כי את מן הסתם יודעת.
יש פה הרבה מרחב לפרוס את הידיים, זה בטח נחמד כחלל עבודה.
זה כמו קומה מפולשת.
כולם רוצים לעבוד ככה בימינו, יותר פתוח, פחות סגור.
אין לי בעיה עם חדרי מתים, במיוחד בקיץ.
הם צוננים ונעימים.
תמיד בסביבות 15 מעלות, את יודעת?
סלח לי. שכחתי לגמרי לשאול אותך מה אתה מרגיש כלפי חדרי מתים.
את מנסה להיות רעה או מצחיקה?
רעה מצחיקה. כעת, בבקשה.
לגמרי.
אני לא מומחית לכרישים.
אצטרך להטריח ביולוג ימי למקרה הזה.
בסדר, ד"ר רוזה קמפסינו. אהבתי את השם שלך.
אני מרגישה שבורכתי.
אז הבאת את זה כל הדרך מהאיים כי...
השריף שלי חשב שהאיבר המסוים הזה
אולי שייך לאחד הקורבנות שלך ויוכל להישאר כאן במיאמי,
היכן שזרועות כרותות אקראיות
הן דבר שבשגרה. אז בבקשה?
כן, יש לי רשימת מלאי מחוזית עדכנית
- של איברי גוף. - בסדר?
ואף אחד מהם לא מתאים לגבר לבן שחור שיער בשנות ה-40 לחייו.
איזה זין.
באמת זין.
אבל שמת לב שהשעון שלו נעלם?
רואה את זה?
אם מישהו לקח אותו, זה אומר שאולי זה רצח.
כן, טוב, השריף שלי לא יתלהב המילה רצח.
מה דעתך על זה? אולי הכריש שנגס במסכן הדפוק
אוהב לאכול שעונים?
כלומר, אם מישהו לקח את השעון, למה לא הרים גם את טבעת הנישואים?
היא נראית כמו פלטינה.
תראה אותך, מעלה נקודה טובה.
לא בפעם הראשונה. תשאלי אנשים.
יודע מה? עצם הזרוע מרוסקת מאוד.
יפה אמרת. אולי הבחור יצא לדוג לבדו.
הוא גבר בודד. ואז הוא נכנס מאחור במדחף של הסירה.
- ככה סבא שלי מת. - לא נכון.
כן, הוא עדיין חי. אבל את יודעת, זה אפשרי.
כן, אולי.
זה באמת נראה קצת כמו פציעה ממדחף.
בהחלט נראה כמו מדחף, אם לא מאה אחוז מדחף.
- את טובה. - עדיין זו לא בעיה שלי.
את הורגת אותי, רוזה.
רק אל תגידי את מה שנדמה לי שאת הולכת להגיד.
מצטערת, לא תיק שלי.
התלוצצויות עם מתים מביאות הרבה מזל רע.
מנגו. יופי.
אתה לא טיפש גמור בסופו של דבר.
כן. כן, אין על מנגו.
קח אותה בחזרה לאיים. אתה יודע, שב ותחכה,
אולי תגיע מישהי שמחפשת את בעלה האובד.
ואם אף אחד לא יבוא?
רוזה, זה עסק אכזרי כשאהבת אמת עולה על שרטון.
- אמת דיברת. - אני אוהב כל דבר בך
ובמקום הזה, חוץ מהעובדה שלא לקחת את הזרוע.
ביי.
הפתעה, הפתעה!
הם סירבו לקחת את הזרוע. מה אתה רוצה שאעשה עכשיו?
הכדור. נטליה! תביאי את הכדור!
היי, היי, אל תצעק עליה!
תוסיף לזה "אני אוהב אותך".
באותה אנרגיה שבה ירדת עליה, בובי נייט.
- אני אוהב אותך! - יותר טוב. הרבה יותר טוב.
מה אתה רוצה שאעשה בחרא הזה?
הצידנית מתחילה להסריח כמו בצלים ישנים, ולא בצל טוב, בצל רע...
למכונית כולה יש ריח של מוות.
תיפטר ממנה איפשהו.
אין לי מושג של איזה מותג הצידנית,
אבל אני מקווה שהם לא טוענים שהיא מונעת ריחות כי היא ממש לא.
טוב, תקשיב לי.
שלחת אותי להתרוצץ בכבישים עם צידנית שלא מקיימת את ההבטחות שלה.
אלוהים ישמור. תתמקד.
סע בכביש 905 דרך צפון קי לארגו.
יש שם תעלות מלאות תנינים רעבים.
לא יודע. אחשוב על זה, רו.
אני ממש מעדיף שלא. מתי חשיבה הועילה לך אי פעם?
למה אתה סבבה כל כך עם להשליך זרוע?
אתה מתנהג כאילו הזרוע של החותנת שלך,
ומה אם הייתה של אימך?
בחייך, בנאדם.
אף אחד לא מחפש אותה וסאני רוצה להיפטר ממנה.
זה לא סיפור גדול.
אבל אולי זו לא הייתה תאונה? יש לי הרגשה לא טובה.
אני מתחנן בפניך, לשם שינוי עשה את מה שנכון לך.
זרוק את הזרוע ובוא הביתה.
ינסי ידע שכדי שיוחזר לו תפקידו,
כל שעליו לעשות זה לא להיקלע בצרות.
למרבה הצער, נדמה שהצרות תמיד מחפשות אותו.
מריח נהדר.
אפתח את היין.
היי, עדיין תעידי נגדי, נכון?
טוב.
יש לי משהו בשבילך.
- לא פראייר של אף אחד -
יופי, ספר.
למה זה קורה פעם אחר פעם?
- אתה תאהב אותו. - כן.
הוא כאילו נכתב עליך.
הוא נראה ארוך. אני לא כזה מסובך.
בורדו 2009, הייתי צריכה לסנן אותו קצת.
תלגום.
סליחה.
אז איפה הרופא הטוב?
קליף בלודרדייל.
יש לו פגישה עם הבנקאים שלנו מחר.
בטח נחמד שיש לך בנקאים.
אל תהיה קרתני, אנדרו.
תזכירי לי למה הוא לא מתגרש ממך.
קליף מעריץ אותי.
גם אחרי שתפס אותנו ביחד?
- באמת? - כן.
קל מאוד לסלוח לי, אנדרו.
אני חושב שסאני...
- הו, בחיי... - יבטל את ההשעיה שלי
אם תשכנעי את קליף לבטל את התלונה.
לכן הזמנת אותי הערב?
זו אמירה כוזבת.
הזמנתי אותך לכאן בכל ערב השבוע.
זה נכון. סליחה.
אני מניחה של לא חזרתי אליך כי נראה לי שהדבר הזה
הגיע לסיומו הטבעי.
משפט יגרום מבוכה לכולם.
במיוחד לבעלך, הקורבן לכאורה.
לכאורה?
אנדרו! אתה רציני?
מה לעזאזל?
לא הייתי העדה היחידה.
כולם שמעו אותו צועק.
"עצור, עצור, עצור!"
טוב, הוא קרא לך "זונה" לפני זה.
בגדתי בו!
והוא סטר לך.
חזק.
זה באמת בציר טוב.
טוב, נראה לי שעדיף שאלך.
את באמת צריכה לסנן אותו.
חיסלנו את היין הטוב.
זה מארגז במחסן.
את יודעת, הבלש שבי באמת מבין למה קליף לא רוצה לעזוב אותך.
כלומר, הוא בן 60. לא אטרקטיבי במיוחד.
את מסוגלת לגרום לתאונת דרכים. את בקושי בת 40.
אתה יודע שאני בת 42, אבל תודה.
אבל למה את מסרבת לעזוב אותו?
הוא רופא עור שדוחף תרופות מיותרות וחרא של טיפוס.
תרוויחי בגדול מפרידה.
יש לו איזה מידע עלייך?
לא יותר ממה שלי יש עליו.
אתה צריך לראות את היסטוריית הגלישה שלו. הוא סוטה גמור.
קרה לך שהשתנקת בזמן שעינגת את עצמך?
פעם אחת. אבל זה לא היה בכוונה.
לבשתי עניבה ואז מעדתי.
טוב. ניצחת, אנדרו.
אדבר עם קליף שוב מחר.
תודה.
אני באמת אוהב להיות בלש ו...
את יודעת, אין הרבה דברים שאני אוהב, אז...
כן.
אני צריכה קצת קרח ביין. אתה?
אני מסודר.
אנדרו! אלוהים, לא!
- של מי זה? - אוי, לעזאזל. בוני!
זה לא מה שאת חושבת.
טוב, זה בדיוק מה שאת חושבת, אבל זה... יש הסבר טוב.
היי, חכי!
- בוני! - אלוהים! מה עשית?
לא עשיתי כלום! את ממש מגזימה.
לפני שאמשיך,
אני צריך לספר לכם סיפור קטן על בחור צעיר באיי בהאמה.
אני יודע שזה מעצבן לעזוב את הסיפור הזה בדיוק כשמתחילים ליהנות,
אבל אני מבטיח שתגלו שזה הגיוני בסופו של דבר.
רק תתאזרו בסבלנות.
קשה לדמיין מישהו שחי חיים פשוטים יותר מאשר אנדרו ינסי,
אבל כאלה בדיוק היו חייו של נוויל סטפורד.
את ימיו מילא בדיג, באכילת הדגים שדג, וזהו פחות או יותר.
לעזאזל, כל עוד הוא יכול לגור בצריף שלו בגן עדן,
נוויל היה מבסוט מהחיים.
זה היה המקום המאושר שלו.
וחשוב לשים לב שבדיוק כמו ינסי,
נוויל ראה את כל הטבע שסביבו כחברים אישיים קרובים.
היי, קטנצ'יק.
מר סטפורד.
נוויל. מה אתה רוצה?
אנחנו יכולים לדבר קצת?
למרבה המזל, היה לנוויל חבר מבפנים לגיבוי.
גם השותפות שלהם הייתה כמו נישואים.
לא! קוף רע. רע.
אלוהים ישמור, בחור.
מאיפה הבאת את הדבר המכוער הזה?
דבר יפה או שדריגס יזיין אותך.
זכיתי בו במשחק דומינו נגד זקן אחד בפרש קריק.
הוא היה חייב לי כסף. אז הוא אמר לי,
"דריגס הוא אחד הקופים המאולפים
מסרט הפיראטים האחרון של ג'וני דפ שצולם כאן."
הוא אמר שאני יכול ללמד אותו לעשות כל מה שארצה.
דריגס, עלה.
עלה. עלה, עלה, עלה, עלה, עלה, עלה!
הזקן הזה היה סתם חרטטן.
מה פתאום אני צריך לפנות את הבית שלי?
שלחנו התראות.
יצאתי לדוג.
- לחודש שלם? - אני אוהב לדוג.
בונים כאן אתר נופש.
גבר אמריקני בשם כריסטופר.
הוא קונה את כל האדמה.
השיחה נגמרה. אני לא מוכר.
אבל זה לא בידיים שלך.
אחותך למחצה, סמארה, מפלורידה,
היא האפוטרופוסית הרשמית והיא כבר מכרה.
איך היא יכולה?
בקלות. היא צריכה להתחלק איתך בכסף.
האתר כולו יהיה הכי יוקרתי שיש.
יהיה טיקי בר, בריכות מים מתוקים שם,
מגרשי טניס מחמר, ספא.
הוא ייקרא שביל הזנב המקורזל.
אבא שלי תמיד קרא למקום הזה החוף הירוק.
אולי פעם מזמן.
הוא פחד לגלות לאיש הממשל מה הוא באמת חושב.
אפשר עוד בירה?
הוא התגבר על הפחד.
תסתלק מהאדמה שלי.
נוויל לא היה היחיד שחש שהעולם החליט להתנכל לו.
בפעם העשירית, בוני, לא ביתרתי אף אחד.
תתקשרי אליי.
למזל של ינסי, היה לו על מי להוציא את זה.
מה פירוש הלקוחות שלך לא מוצאים את הבית?
הרגע אמרתי לך שזה הבית הצהוב הגדול.
היי, סליחה.
יש דביבון מת בבית שלי.
זה לא היה חדש לינסי.
לא טוב. איך הוא הגיע לשם?
אני לא יודע.
הוא נראה כאילו דרסה אותו משאית או משהו.
- בבית שלך? - כן.
אני אוון שוק.
- ז'לוב. - בסדר.
אז התקשרתי לפיקוח על בע"ח אבל אמורים להגיע אנשים בכל רגע.
טסו במיוחד מדאלאס. אני ממש צריך עזרה.
אז ככה... אוון שוק, אמרת?
אני באמת רוצה לעזור לך.
אבל הטרדה של חיה מתה מביאה מזל ממש רע ואני לא יכול להרשות לעצמי.
מזל רע? מה זה, וודו או איזו חרטא?
לא, זו קללה מיידית. אוכל להשאיל לך את.
לא! אחי, הוא מצחין נורא.
אני בטוח. כלומר, יצורים מתים בדרך כלל מסריחים.
לעזאזל.
- היי, שלום, אחי. - כן.
ינסי חש את אותה קרינה חמימה שפשטה בו בכל פעם שרכש אויב לכל החיים.
כריסטינה, מה שלומך?
מה לעזאזל קורה שם?
בעיית דביבון מת.
סבבה. יש לך אוכל?
באתי לכאן כי סאני שלח אותי.
מה עשית בזרוע ההיא?
אמרת לי להשליך אותה לתעלה, אז השלכתי אותה.
- היא עדיין אצלי. - תיארתי לעצמי.
וואו, אתה באמת לא מקשיב לי אף פעם.
אבל זה דווקא לטובה, כי הגיעה אישה לדווח שבעלה נעלם
- אחרי תאונת שיט. - היא לא הזדרזה.
היא הייתה באירופה.
בעלה היה בדרך לאיי בהאמה במסע דיג.
אבל קלוט את זה: היא רוצה את הזרוע המזורגגת.
וואו.
היא רוצה לערוך טקס אשכבה בכנסייה, כל ההצגה.
- היא צריכה את הזרוע כדי לקבור אותה. - זה יהיה ארון זעיר.
נראה שהם ישתמשו בארגז רגיל.
איזה בזבוז של עץ.
אתה יודע, מגיע לי ציון לשבח על זה מסאני.
אתה מתאר לעצמך את הכותרות המכוערות בתקשורת אילו איבדת זרוע של מת?
בחייך, גבר.
טוב, סאני יודיע לאלמנה
שאתה האפוטרופוס המוסמך של השרידים ללא דורש או איזה קשקוש.
שמה איב, כמו ערב (איב) חג המולד.
סטריפלינג, כמו סטריפר (חשפנית).
- אני מקשיב. - טוב, זה המספר שלה.
תיפגש איתה, תן לה את הזרוע ותתחפף משם כמה שיותר מהר.
- בלי דיבורים, בלי שאלות. - למה אתה חש צורך להזהיר אותי?
אתה באמת רוצה לנהל את השיחה הזאת?
כן, קיוויתי לזה. לכן אמרתי את מה שאמרתי. לפעמים כיף לדבר.
פשוט תתנהג יפה, בנאדם. היא איבדה את בעלה.
אני משתתף בצערך, גב' סטריפלינג.
תודה. כן, זה נורא. פשוט נורא.
אז איפה אתה רוצה להיפגש?
יש מרכז מסחרי באמצע הדרך בינינו.
יהיה לך קל למצוא אותי. אחבוש כובע כחול.
היי.
- אתה הבלש ינסי? - ואת מן הסתם גב' סטריפלינג.
איב זה בסדר.
- היי. - היי.
אני מרגישה כמו בעסקת סמים.
אני מניחה שכדאי שאני אסתכל, נכון?
ככה מצאו אותה. את יודעת, צפידת מוות אקראית.
זה מוזר, אני יודע.
זה ייחודי מאוד, אבל זה...
לא יודע, אבל זה לא נעים.
- זה ממש לא נעים. - כן.
זו הטבעת שלו. זה הוא בוודאות. זה מבאס.
איזה זין.
את בסדר?
זה כל כך לא מציאותי. אני מרגישה כאילו אני בחנות "וין-דיקסי"...
מסתכלת על הזרוע של בעלי, אני...
- אקח את זה. - לא, לא, אני אסחוב.
- תודה. - אז מצאו את הסירה של ניק?
מצאו רק כמה כריות ומכלי דלק רזרביים.
היה כתם דלק בים, כשמונה ק"מ מהחוף של מגדלור סומבררו.
היה עוד מישהו בסירה?
רק ניקי שלי.
הוא היה בדרך לקיי סאל לפגוש חברים שלו.
ינסי ידע בכל לבו שהמהלך החכם היה להיפרד לשלום
מאיב סטריפלינג ומהזרוע שהדיפה ריח של בצל, ולא להביט לאחור.
בואי נשב במכונית.
- אני... לא, אני מצטערת... - רק כמה שאלות שגרתיות.
אני צריכה ללכת.
מתי נודע לך שניק נעדר?
הייתי בפריז.
כן, זו הייתה מתנת יום הולדת מניק.
וגם אלה.
- מהודר. - תודה.
- הם עלו איזה 10,000 דולר. - למה אנחנו לוחשים?
לא יודעת.
בכל אופן, לא שמעתי ממנו, אבל זה נורמלי לגמרי.
אני אף פעם לא שומעת ממנו כשהוא נמצא באיים
כי הקליטה הסלולרית שם על הפנים.
הוא היה אמור לחזור ביום ראשון שבוע אחריי.
כשהוא לא הגיע, בהתחלה חשבתי, "אה, זה...
כנראה הדיג הולך מצוין." אני לא...
למה אתה לא כותב כלום?
אני אזכור את זה.
תוכל להיות מלצר מעולה.
אומרים לי את זה הרבה. אבל בפועל, אני מלצר נוראי.
כן, פיטרו אותי. אמרו שאני חברותי מדי.
דיברתי יותר מדי עם הלקוחות.
בכל אופן, כמו שאמרתי, זה עניין שגרתי.
אז הגיע יום רביעי וניק עדיין לא חזר.
ואז משמר החופים סיפרו לי
מה הם מצאו.
אלוהים, כמה שהוא אהב את סירת הדיג הארורה שלו.
הוא קרא לה ערב קיץ, על שמי.
את יודעת שזה גם השם של...
יודעת מה? שכחי מזה. זה מחווה מקסימה.
סיימנו?
כמעט. היו לכם ילדים?
לא. כלומר, יש לו בת והיא לגמרי...
מקסימה כל כך.
והיא אפילו תגיע לטקס האשכבה בשבת.
זה עדיין...
נראה לא אמיתי.
שוב, אני משתתף בצערך.
תודה.
חבל שלא ראית בעצמך. הפה שלה היה מעוות לגמרי,
היא התנשפה קצת, אבל לא נשמע שום קול.
אז מה?
אני אומר לך, היא ממש התאמצה לבכות.
טוב, אז אתה אומר שראית את הבעת הפנים שלה
מחלון המכונית בזמן שהמכונית נסעה.
אני יודע מה ראיתי, רוזה. אני בטוח בזה.
חוץ מזה, אני מניח שאולי אני טועה כי היה קשה לראות.
אבל קלטי את זה: היא אמרה שאחר הצהריים היא קופצת לאיי בהאמה
לכמה ימים, רק כדי להיות עצובה.
אז? אתה לא יודע איך אנשים מתאבלים.
בואי, טילי. בואי, טיפשונת.
אני יודע שלא נהוג לעשות את זה בחוף הים.
היי!
יום מקסים בגן עדן.
בואי, מתוקה.
בסדר. אתה יודע הכול על הכול.
למה הפרצוף החמוץ הזה? את נראית כועסת על העולם.
כל הבוקר ניתחתי את גופתה של נערה בת 15
שנורתה אתמול במסיבת הקינסניירה שלה ע"י החבר של אימא שלה, אז...
עכשיו אני מרגיש מטומטם. אני מצטער, רוזה. זה קשה.
זה יום מאתגר.
כן.
אז מה? אתה רוצה לדעת מה המדינה יודעת על ניק סטריפלינג?
כן.
למה נסעת במיוחד עד לכאן כדי לראות אותי שוב?
כלומר, למה לא בדקת את התיקים של המדינה בתחנה שלך?
לא באתי במיוחד כדי לראות אותך שוב.
הייתי באמצע הדרך כשפגשתי את האלמנה.
ואז באתי העירה לאכול ארוחת ערב עם חבר שלי, טומי ביסקיין.
זה לא העיתוי הכי מוצלח מבחינתי לבוא לרחרח בתחנה שלי.
החלק האחרון נכון, השאר לא.
אני לא מכיר שום טומי ביסקיין.
הנה זה.
- דוח מעצרים סטריפלינג, ניק -
בגיל 24 הוא מילא תפקיד קטן בפרשה של הונאת ביטוח.
התנגש בכוונה במכוניות והגיש תביעות כוזבות.
כן, לא קשה לזייף פגיעת צוואר. רק תמצא רופא מפוקפק שיזרום איתך.
אבל השלל של ניקי הצעיר מן הסתם היה זעום.
אז מה?
אני רק מנסה להבין איך היה לו כסף לקנות עגילי יהלומים המוניים
- וסירות. - ושעונים נעלמים.
כן.
אני חייב לדעת מה קרה לליצן הזה.
אתה יודע, ביררתי עליך.
שירתת במחלק הרצח במיאמי.
מודה באשמה.
- אז מה קרה? - זה סיפור לפעם אחרת.
זה בסדר. אני אוהב לעבוד באיים כשאני עובד.
למעשה, כרגע אני מושעה.
זה סיפור לפעם אחרת אחרי הסיפור הקודם לפעם אחרת.
ברגע זה אני ממוקד בירידה בסולם הדרגות
כמה שיותר מהר.
- תודה על העידוד. - כן.
הפעם האחרת יכולה להיות עכשיו, אם את רעבה? רוצה לצאת לצהריים?
אני יוצאת עם מישהו.
מגניב. בשורה משמחת.
התכוונתי לשאול אם מעניין אותך לדעת
למה הורדתי בדרגה כל כך הרבה פעמים,
אבל... הוא בריון?
צלף. בימ"מ.
כן, הגודל באמת לא משנה אם אתה יורה באנשים.
רק החושך שאתה צריך לחיות איתו. תודה, ד"ר קמפסינו.
אני אסיר תודה. מחווה נאה.
עד היום נהנה נוויל מחיים שלווים ונטולי לחצים.
דריגס בחיים לא יודה, אבל גם הוא היה די מבסוט.
עדיין, האפשרות שיאבד את ביתו הייתה יותר מקריאת השכמה.
- שביל הזנב המקורזל בקרוב -
היא הייתה כמו בעיטה בתחת.
ובואו נודה, גם כשמדובר בבחור טוב- מזג כמו נוויל,
יש גבול למה שאדם יסכים לספוג לפני שיחליט להשיב מלחמה.
אחי, מה לעזאזל אתה עושה?
משתין למכל דלק.
סליחה, וילי. לא ידעתי שאתה הנהג שלו.
מה אכפת לי, משלמים לי אותו דבר. אחרי שנגמור כאן,
אנחנו אמורים להתקדם לאורך החוף ולהרוס את הבית שלך.
תיארתי לעצמי.
אתה רוצה עזרה?
כן.
היי, מה נסגר?
ינסי, למה אתה לא עונה לטלפון המחורבן?
שמע, תקפוץ לתחנה כשאתה חוזר.
את יתרת הדרך הקדיש ינסי
לניסיון לשכנע את עצמו שזו בשורה טובה.
למה סאני רוצה לדבר איתי? מה עשיתי?
- אתה יודע מה עשית. - אני לא יודע.
סאני בירר עם גב' סטריפלינג
והיא קיטרה על ששאלת אותה כל מיני שאלות.
זה. כן. עכשיו אני מתחיל להיזכר.
ואז התקשרה עוזרת הפתולוג ממיאמי
ואמר שהגעת לשם לרחרח בקשר לרצח פוטנציאלי.
רוזה הלשינה עליי? דווקא חיבבתי אותה.
עכשיו סאני עצבני, ממש עצבני.
בחייך, רו, אני כבר מושעה. מה כבר יכול לקרות?
אני לא מוכן שתיקח את החוק המחורבן לידיים!
אתה מבין אותי, בחור?
נראה שהבשורה הטובה הייתה שינסי כבר אינו מושעה מעבודתו.
הוא פוטר.
לא הרשו לו להשאיר ברשותו כלום, בוודאי לא את כבודו העצמי.
מזל שהייתה לו הסעה הביתה.
אז את כן בודקת הודעות?
דיברתי עם קליף.
אני מבין שהורדנו מסדר היום את האפשרות שאני רוצח סדרתי.
זה יחסר לי.
אתה יודע, הוא סתם זין רופס זקן ועקשן.
הוא רק רוצה שאתה תיענש.
אולי פשוט תגיד שאתה לא רוצה משפט
ושתקבל כל תוצאה שהוא יראה לנכון?
פשוט להגיד כל דבר שהוא יחליט?
אני לא איזה משפטן דגול, אבל זה נשמע כמו לתת לו קלף מיקוח חזק.
אנדרו.
ככה לא פותרים בעיות. קחי את הזמן. אצטרף בעוד חמש דקות.
אני בא עכשיו.
אני לא יכולה להרשות לעצמי משפט.
אם דברים מסוימים יעלו במשפט, זה יהרוס את חיי.
לכל הרוחות.
איזה מידע יש לו עלייך?
מה עשית?
אתה אוהב להיות גיבור, אז בבקשה.
תסכן את עצמך למעני.
כמו פרדריק ב"הקץ לנשק".
באמת קראת את אחד הספרים שנתתי לך?
התקלקלה לי הטלוויזיה.
אנדרו, ברגע זה?
כרגע יותר מאי פעם חבל לי שאתה לא יודע את שמי האמיתי.
בובה, לשימוש עתידי, כבר עכשיו נשים מבלבלות אותי כל כך.
אל תטרחי להמציא שמות בדויים.
- אלוהים. - ואז,
בפעם האלף,
ינסי נפרד סופית מחברתו לשעבר לעתיד.
וואו, אתם צוות מוצלח.
דביבון על את, יכולתי לעשות את זה בעצמי.
תצטרכו להתחלק בטיפ חצי חצי.
אני צוחק. אני לא נותן טיפ.
אני עדיין מריח את הדביבון המת.
או אולי זה רק הריח מהמצב של הבית.
יש לך מושג למה הם רוצים שאחליף
את התאורה החיצונית באורות אדומים?
כן, בגלל גורי הצבים.
למי אכפת מגורי הצבים?
אני חושב שלאבא צב ולאימא צבה אכפת, וגם לי.
היי, לכבוד מה חליפת הסרסור? יש לך דייט לוהט?
אני הולך ללוויה. אמור להיות כיף.
כיוון שנפרד מתג השוטר שלו לפני כמה שעות,
ינסי ידע שאסור לו בתכלית האיסור לבוא לרחרח בלוויה של ניק סטריפלינג,
ובכל זאת הוא התייצב שם.
בית העלמין...
היי, מותק.
את יודעת שזו לוויה, כן? כי אני רואה את הפות שלך.
לכי תזדייני.
- היי, סיימון. - היי.
- יופי של כובע. - תודה.
תודה, אבי.
אם תוכל לקצר ולא לברבר יותר מדי, טוב?
יברך אותך האל, אבי.
הבה נתפלל.
ה' רועי. לא אחסר.
תודה, דניס.
- כמובן. - תודה. תודה.
- היה מקסים. - תמסרי ביי לצ'אד.
אתם נראים כאילו אתם מתקשים להתגבר על הצער.
- חברים של המנוח? - תודה רבה שבאת. כן.
אין לי ספק שאתם מהבולשת.
למה אתם מתעניינים בסטריפלינגים?
אל תהיה מטומטם.
ניבולי פה בבית קברות מביאים מזל רע, גבר.
או שזה מציצות בבית קברות?
אני תמיד שוכח מה מהם.
באמת? אין מענה שנון? חשבתי שנחליף שנינויות.
לוקחים את הכדור והולכים הביתה? טוב.
הוא יראה את האור.
אז על תבכי אליו, כי הוא בעצים. הוא באוויר.
- ניקולס סטריפלינג אב ובעל אהוב -
אני משתתף בצערך.
היית חבר של אבא שלי?
אני הבלש ינסי, אני... כלומר, הייתי...
הייתי אחראי על השרידים של אבא שלך,
ורציתי להיות זמין למקרה שלמישהו מבני המשפחה יהיו שאלות.
יופי של כובע, אגב.
מתוך כבוד,
קייטלין נשבעה שתישאר עד שיכניסו את אביה לאדמה.
מה הקטע?
אסור להם לכסות את הקבר לפני שכל האבלים עוזבים.
בעצם אני לא יודע אם זה נכון. המצאתי את זה.
בוא נלך, סיימון.
תראו את זה, צדקתי. מה אתם יודעים?
בעצם יש לי שאלה.
הצצנו בבית הלוויות והזרוע של אבא,
- היא... - זו רק צפידת מוות אקראית.
- על מה אתה מדבר? - כן, כנראה תיקנו את זה.
היא מתכוונת לטבעת הנישואים. תגידי לו, מותק.
איב החליפה אותה. היא הייתה מפלטינה, עכשיו היא זהב צהוב 14 קרט.
אולי, אני לא יודעת. אבל זה חוקי? לגנוב טבעת?
כאשתו, היא זכאית.
אבל אם זה מצער אותך, אולי פשוט תדברי עם איב?
היא שונאת אותי ואני אותה. היא שרלילה מגעילה.
מותק, בבקשה.
סיימון, לך למכונית. לך למכונית.
וואו, מרשים.
אתה עדיין חוקר את המקרה או מה, חבוב?
כרגע אין חקירה, אלא אם יתגלה מידע חדש.
אין עוד הרבה מה לעשות.
איב הרגה את אבא שלי.
אני בטוחה ב-100 אחוז שהיא רצחה את אבא שלי.
למה את חושבת? הוא אמר משהו? הוא היה לא מאושר?
מניין לי לדעת אם הוא היה מאושר?
לא דיברתי עם הנבלה יותר משנה.
גם נוויל לא היה בטוח מה הוא אמור לעשות,
אבל הוא הכיר דבר אחד שתמיד עזר.
בבקשה, בוס. שתה.
נוויל!
למה לא באת לבר אתמול, בחור?
הייתי בבית של טאני.
היא חושבת שאני עשיר עכשיו, וזה נחמד.
נחמד מאוד.
טוב, המשקאות עליי.
אם תעזרו לי למצוא דרך למנוע מהם מלקחת את הבית שלי.
- יש רעיונות? - יש לי אחד.
- חוץ מלהשתין במכלי דלק? - אז לא.
קדימה, תחשבו.
אולי בינתיים נשתה על זה.
- כן. - כן.
איי.
היי, היי, היי, היי.
הוצאתי את כל הכסף שלי על משקאות בשבילכם.
ועדיין לא נתתם לי אף רעיון.
כן, אנחנו השקעה גרועה.
אתם מאמינים באוביאה?
אוביאה? למה אתה מדבר על זיבולי הוודו האלה? עשה לי טובה.
זה לא שונה מלשלם לידעוני כדי שיגיד לך דברים.
לעזאזל, זה לא טיפשי יותר מהמעשיות ההזויות של כתבי הקודש.
שמור על הפה שלך.
אני רק אומר, אולי תלך פעם לבקר את מלכת הדרקונים?
מאז שהיו ילדים,
שמעו נוויל וחבריו סיפורים מבעיתים
על מלכת הדרקונים ועל כוחות הקסם שלה.
כאן היא גרה.
המשפחה שלה חיה באי הזה מאות שנים.
- לא יודע. - אתה פוחד ממנה.
- לא. - אני פוחד ממנה.
ובצדק, ילד. המכשפה המפחידה טורפת גברים.
לפי הסיפור, שלושת בני הזוג האחרונים שלה, כולם צעירים ובריאים...
כולם מתו.
זה לא מצחיק!
מן הסתם כבר די ברור לכם עכשיו,
שינסי לא הצטיין בלשחרר דברים.
- טוב. כמה אני חייב לך? - על העבודה המחורבנת הזאת?
- שלוש מאות. - אולי אצליח לארגן 250.
בסדר, 250.
אבל כשהאיש יתחרפן וירצה להוציא את זה, תדאג שיתקשר אליי.
מיגל, אז למי הוא יתקשר? יש לך דירוג מצוין ב"ילפ".
אתה הדבוראי מספר אחת מכאן ועד רדלנדס.
- כן. - אבל כשבעל הבית יתקשר,
אולי לא תוכל להגיע באותו רגע.
בסדר, זה יעלה לך עוד 20.
אתה חייב להפסיק להתמקח. גמרנו.
אוסיף את מה שנשאר מהג'וינט הזה.
גראס משובח, שוטר. הוא נקרא "תאונת רכבת".
- איך הוא נקרא? - תאונת רכבת.
סגור. תקפיץ אותי העירה ואזמין אותך לארוחת ערב?
- ולמשקה? - מיגל. אנחנו גמרנו.
איזה זין.
חשתי אי-נעימות על שצחקתי, אז התנצלתי כמו שגבר אמור לעשות.
- בבקשה. - תודה.
אתה יודע איזה סוג של כריש איבד את אלה?
פטישן טיבורו.
אולי כריש לימוני צעיר.
כן, זה מה שאני חשבתי.
איפה מצאת אותן?
הן היו נעוצות בזרוע שמצאת,
ופטישנים חיים במים רדודים.
והסירה של הקורבן טבעה לכאורה במים עמוקים.
עוד לא ראיתי פטישן טיבורו שמסוגל לתלוש זרוע של אדם.
לא. זה לא אפשרי.
אז הבעיה הגדולה יותר שלנו, אנדרו, היא שזו הבירה האחרונה שלי.
רוצה ללוות אותי ל"האף של"?
כן. תזמין לי בירה? אצטרף אליך מיד.
כן. תעשה חיים.
אין בעיה, אביא אותם בעצמי. תודה.
אבא שלך בנה את הבית?
כצריף דייגים.
עברתי לכאן כשהוא מת.
אני לא מסוגל לדמיין שהוא לא יהיה.
אז לך תדבר עם מלכת הדרכונים.
אתה באמת מאמין בדברים האלה?
אולי.
אימא שלי האמינה מאוד.
אימא שלי בכלל לא האמינה.
חוץ מזה, אוביאה לא חוקי כאן ממילא.
גם עישון גראס. ולא נראה שזה מפריע לך בכלל.
תראה,
אם לא תנסה הכול, אתה תצטער על כך.
בסדר.
רק אל תרגיז אותה.
אומרים שהיא מסוגל לכשף את החזקים ביותר.
אז כנראה אתה תהיה בסדר, גבר.
אם לא אצא מזה חי,
- הרוח שלי תחפש אותך. - יופי, לפעמים אני מרגיש בודד.
היי, היא יקרנית, אז תביא כסף. ושיהיה עטוף בנייר חום.
ובקבוק אלכוהול במתנה.
ותצטרך חתיכה מהבגד של הקבלן.
מתברר שמלכת הדרקונים נזקקה
למשהו שבא במגע עם עורו של הקבלן
כדי ליצור קללה איכותית במיוחד.
ואם נוויל האמין או לא האמין
במשהו מהחרא הזה,
הוא חשב שעדיף לנסות כל כיוון אפשרי.
קוף טוב.
באותו לילה קיבל דריגס כמה ענבים שרק רצה ובירה קרה.
הוא הרוויח אותם.
אז הכינו את קרם ההגנה ואת משקפי השמש כי מחר צפוי יום בהיר ויפה.
אני הת'ר החזאית וזו התחזית.
היא טועה כבר שנים.
עדיין פצצת-על.
זה בטוח.
אלה מהאדון ההוא שם.
מי החבר שלך?
זה פיני, היה מלח בסירה שלי פעם.
למעשה, הוא זה שמשה את הזרוע מהמים.
באמת?
כן.
אז לפני כמה ימים,
נזפתי בו על שלא רחץ את הציוד, והיא התפטר.
אמר שהוא לא צריך את השטויות שלי יותר.
ועכשיו הוא שולח לך בירות וצדפות?
היי, הוא סתם עושה רוח. אמר שנפל עליו סכום רציני.
- איך? - מניין לי לדעת.
- מגנט כוסיות -
חבר'ה, צר לי להפריע לכם,
אבל אני מחפש בנרות את מגנט הכוסיות.
מישהו מכם ראה אותו?
- הנה אני. - כן.
זו מחרוזת נהדרת, כי היא ישר מגלה מי אתה.
- כן, בדיוק מה שאמרתי. - נכון?
- כן. - מה אתה רוצה?
רק להודות על הבירה.
טוב, הן נועדו לו ואתה סתם היית שם, אז...
היי, שמעתי שהיית בסירה בקטע המוזר של הזרוע.
בחיים לא שמעתי דבר כזה.
כן, אבל זה קרה.
יש לי שאלה, ותגיד לי אם זה לא ענייני.
איך לטמבל מובטל כמוך יש כסף לתכשיטים ולצדפות?
אתה שוטר?
אני מצטער, לא חשבתי שהוא יסתלק.
עדיף לא להשאיר אותו בחוץ לבד
כי כל הבחורות יתנפלו עליו.
גמרת עם הצ'יפס? אני הולך לראות מה קורה עם המגנט.
מה לעזאזל אתה רוצה?
איזה זין.
בכל יום אחר, אילו שאלתם את נוויל
אם הוא מאמין במלכת הדרקונים ובכוחות שלה,
הוא היה צוחק ואומר "לא".
פתוח.
אבל כשהיה שם בעצמו...
הוא הרגיש מעט אחרת.
אחד מכם צריך לדבר.
אני צריך אוביאה.
קללה.
לא יודע איך זה עובד.
אז תשב.
יא-יא...
השאירי אותנו לבד, בבקשה.
אני צריכה לעבוד.
בזמנך החופשי, יא-יא.
אכין תה.
תתחיל לדבר.
מי השטן שאתה רוצה להיפטר ממנו?
הוא קבלן שנקרא כריסטופר.
החבר שלי וילי אמר שהוא אמור לנחות כאן הלילה.
אז הזמן דוחק.
- הבאת כסף? - כן.
גם זה בשבילך.
מישהו הדריך אותך.
יש לך משהו ששייך לאיש ההוא?
הוא לא מבהאמה.
נכון. הוא מארה"ב.
אז הקסם צריך להיות חזק במיוחד.
אתה יודע...
אם אעשה את הדבר הזה למענך...
הוא עלול למות.
כרצון האל.
תראה אותך.
קופץ למים בשתי הרגליים.
אז בסדר.
אולי בביקור הבא שלך,
תישאר קצת לארח לי לחברה.
אבל רק אתה, בלי הקוף.
אולי נשתה כמה כוסות רום ביחד, אתה ואני.
אבל לא הלילה.
מה אתה עושה? לך!
טוב.
משום מה, מדלין לא יכלה לחשוב על דבר לבד מהעובדה
שפיני הניח לה לבחור את המסעדה הערב.
את בסדר?
ממש לא.
אתה יודע, תמיד תהיתי מה הקטע של פנסי הרחוב האדומים בכל מקום.
הם בשביל גורי הצבים.
כשהם בוקעים הם עלולים להתבלבל בין האורות הלבנים לירח ולתעות בדרך.
אלוהים אדירים, נראה לך שהוא יהיה בסדר?
לצערי, נראה לי שזו רק הצגה.
אני באמת מצטער.
אני יודע שזה נראה כאילו אנחנו קרבים לסוף הסיפור,
אבל זו באמת רק ההתחלה.
אבל לא ענית לי. אתה שוטר?
אני בשנת שבתון.
תצטרכי לענות על המון שאלות.
אני מקווה שתצליחי להשאיר אותי מחוץ לעניין.
אבל לאחר מכן,
אולי את ואני נוכל לדבר ולנסות לגלות מי הרג את החבר שלך.
זוכרים כמה מעצבן זה היה כשעצרתי את הסיפור של ינסי,
קפצתי שוב ושוב לנוויל ואמרתי לכם להתאזר בסבלנות?
לא. קוף רע. קוף רע.
אני מספר סיפורים לתיירים טיפשים כבר שנים רבות.
אני לא אומר שאתם טיפשים, אבל ידעתי בדיוק מה אני עושה.
כי בשעה שנוויל צפה בקבלן ההוא, כריסטופר, מדדה אל החוף,
אני מקווה שכבר די ברור...
שלא סיפרתי שני סיפורים.
סיפרתי סיפור אחד.
תרגום: גלית אקסלרד