Fan.
Du.
Vem opererar på ett kraschande skepp?
Jag tror inte att de dog i kraschen.
Se på deras ansikten.
Ser ut som kvävning.
Eller tryckfall i kabinen, kanske.
Plötsligt andas de rymd.
Nej, ser du de blå läpparna?
Något slags gift.
Han hade främmande kroppar i mag- och tarmkanalen.
Det står en kod, 1562.
De verkar vara borta nu.
Okej, kom igen.
Vi är en räddningsenhet.
Låt kriminalteknikerna sköta det.
Räddningsenheten!
Rashidi.
1562, främmande kroppar...
Ja, du sa det.
Det är illa.
Hur då?
Vad menar du med främmande?
Utomjordiska.
Den här dagen blir allt bättre.
Upp eller ner?
Chefen sa ner, så vi går ner.
Kom igen.
Du.
Jag gillar Lena för hon är som en storasyster till mig.
PRODIGY "NEVERLAND" FORSKNINGSÖ
Jag vet att alla är snälla och jag älskar alla barnen.
Jag ser fram emot att inte vara sjuk längre.
Det är inte kul.
Jag hatar det.
Jag längtar efter att bli smart och intelligent.
Så jag kan lösa alla problem.
Jag är glad...
Jag är rädd, men det är...
Jag tror att det är värt det.
Vilken potential.
Man säger det om barn.
Vad de kan bli.
Du talar om prestationer.
Men det handlar om förändring.
Att lära dem att bli sina bästa jag.
Ja.
Rädslan för artificiell intelligens är
att vi ska bygga en briljant maskin
som bygger en ännu smartare maskin, och så vidare...
Tills vi dör.
Det vi gör här, du och jag,
är att spränga mänsklig potential.
Då får vi se vad de bygger innan maskinerna förstör allt.
Det är en intelligenskapplöpning.
Men om de inte förblir mänskliga, vad har vi då vunnit?
Jag menar allvar.
Vi gjorde något som ingen trodde var möjligt.
Vi gjorde slut på döden.
Nu måste vi förbättra deras livskvalitet,
annars har vi bara gjort konsumenterna odödliga.
Det handlar inte om pengar.
Folk tror alltid att det handlar om pengar med biljonärer.
Eller ego.
Men vet du vad jag verkligen vill?
Jag vill prata med någon smartare än jag.
Tack.
Jag menar, du är smart.
Men inte smartare.
- Och Kirsh? - Kirsh är informationssmart.
Han jämför stora filosofers funderingar med hjälp av data,
men det är inte visdom.
För en gångs skull vill jag nå så högt jag kan och debattera
med någon som förbluffar mig.
Och du tror att det är barnen.
Kanske.
Jag hoppas åtminstone att
genom att ge Lena en superdatorhjärna
och utbildning av de bästa genier pengar kan köpa,
kan jag äntligen få ett intressant jävla samtal.
Kraschade ett skepp verkligen?
Kommer det att finnas döda kroppar?
Tänk inte...
Tänk inte på det.
Vad tänker du på?
Det är en hemlighet.
Okej?
Jag har en bror.
Han jobbar i stan som läkare.
Och han är bra på det.
Han är där nere nu och räddar liv, men tänk om...
Han är inte som vi, Lillen. Inte premium.
Han kan gå sönder och blöda och brinna, och jag fick honom att stanna.
Så jag tänker hitta honom.
Min pappa blev förkyld och dog i Mumbai.
Vi brände honom på ett heligt bål.
Kvällarna efteråt undrade jag om han verkligen var död.
Och vi brände honom ändå.
Gör er redo.
Ha utrustningen klar.
Oroa dig inte. Vi hittar honom.
- Hitta vem? - Hennes bror. Han är läkare där nere.
Det är hemligt.
Vi måste hoppa.
Fan heller.
Si, kom igen.
Titta här.
Siberian!
- Tappa mig inte. - Jag har dig.
Hermit.
Hallå! Rappa på!
Hermit. Okej.
Fan.
Hermit här. Kom.
Sjukvårdare Hermit anropar. Kom.
Begär förstärkning.
Jag är i södra hissen. Jag är på väg upp.
Vi har en varelse lös, 2,5 meter lång.
Bepansrad.
Hör någon mig?
Fan.
Okej.
Betjänar nummer 21801.
DAGEN INNAN
Hermit, sjukvårdare på Prodigy,
ange anledningen till ditt besök i dag.
Att följa upp formulären jag lämnade in om att avgå.
Var god vänta.
Enheten granskar din begäran.
Enligt din akt har du sju månader kvar på kontraktet.
Okej.
Jag ber om dispens på grund av...
Jag har lovat min far att återuppta mina läkarstudier.
Fader: Frank J Hermit. Dog 16 januari förra året.
Ja, han var den sista överlevaren...
Det är en lång historia.
Finns det ingen jag kan prata med? En människa?
Jag har blivit skadad två gånger och...
Hon tittar på honom varje dag, flera gånger.
Jag måste gå vidare.
Jag måste hålla mitt löfte.
Var det ett misstag att ge henne tillgång?
Att leva upp till min...
Det är distraherande.
Det lugnar henne.
Det är favorisering.
Det finns en plats till mig. Ser du? På läkarlinjen på Mars.
De gav mig ett stipendium,
men lektionerna börjar nästa månad...
Jag är den sista, okej?
Jag måste göra det här nu.
Jag måste göra det nu.
Visa lite medkänsla.
Eller smaka på min vrede.
Smaka på vadå?
Vad sa du?
Sa hon precis...
Vad hände?
Hon skrev om koden på något sätt.
Hon... Visste vi det?
Gav vi henne den färdigheten?
Hon är kopplad till Prodigys nätverk för övervakning, men vi trodde aldrig...
Vad sa du?
Sa du precis...
Tack, sjukvårdare Hermit.
Din begäran har avslagits.
Du ska fullfölja din avtalade tid på den här platsen.
Ha en produktiv dag.
Hör du det?
Vad?
Ett surrande.
Överste Nagg. Krishanteringsteamet.
Kirsh. Forskare...
Den här vägen.
Ett 100 våningar högt torn, 80 våningar över marken, 20 under.
Kommunikationen är fortfarande nere, så skadorna är oklara.
Jag är orolig för gasledningarna, bränder
och att skeppets bränslekälla är instabil.
Ammunitionen, osäker.
För att inte tala om strålningen.
De lovade oss förstärkning från staden för tre timmar sedan,
och allt jag ser är er sju.
Vi är en specialenhet, här på grundarens order.
Vilka order?
Det behöver du inte veta.
Hallå. Kapten?
- Vad gör hon? - Har du en sjukvårdare i din enhet?
Han är i Rashidis team. De har inte hört av sig.
Benjamin Rashidi, 32, sergeant.
Vad gör hon?
Vilken våning är det här?
Vilken våning är det?
Sextiofem.
Lena? Lena.
Lillen, följ med henne.
- Jag? - Resten följer mig. Vi rör oss snabbt.
Bedöm skadorna, rädda överlevare. Skicka GPS på skadade till kommandot.
Fler sjukvårdare är på väg.
Vi återkommer med uppdateringar.
Räddningsteamet skannar efter livstecken...
De är nere.
Data strömmar in.
Det känns som julafton.
Jag har Yutani på tråden.
- Det har varit en dyr dag. - Jag vet.
- För att inte tala om förlorade liv. - Naturligtvis.
Du har något som tillhör mig.
I rättvisans namn föll det från himlen och förstörde en av mina byggnader.
Vi kommer att ge ersättning. Skicka oss räkningen.
Mina mannar är på plats nu och säkrar kraschplatsen.
Är det något vi behöver veta om skeppet?
Det är en rymdforskningsfarkost.
Så allt ombord bör betraktas som patentskyddat.
Jag vill ha tillstånd att skicka ett team.
För att säkra skeppet och avlägsna det som är vårt.
Jag kan tyvärr inte tillåta det än.
Tornet är fortfarande för instabilt.
Jag är rädd att jag måste insistera.
Jag behöver inte påminna dig om
att alla intrång på Prodigys territorium tolkas som en fientlig handling.
Det är vad advokater är till för.
Låt din tala med min,
så förhandlar vi fram ett avtal.
Ursäkta mig. Jag behövs någon annanstans.
Förutsägbart.
Jag vill ha det som finns på skeppet.
Något är här.
Jag saknar bad.
Jag brukade hata bad. Nu saknar jag dem.
Tyst nu.
Rädsla är för djur.
Ni är inte djur.
Rör på er.
- Fascinerande. - Jag vill åka hem nu.
Det ser ut som en växt.
Ett monster. Vi dödar den.
Vetenskapsmän dödar inte.
Försiktigt. Det är en icke-jordisk art.
Vi vet inte vad den kan göra.
Krullis, du har rätt.
Ta med Smee och Nibs och se om ni kan fånga den med något.
Nibs, titta inte.
Vad är det där?
Monster.
Monster. Monster!
Vad ska vi... Ska vi fånga den?
Vänta, var det blod?
Det kommer mer.
Äckligt.
Den rör sig!
Hallå! Hallå!
Nibs, kasta ner den!
Snälla!
Vad är det?
JD HERMIT - SJUKVÅRDARE
Han var här.
Usch!
Är det...
Är det rivsår?
Av naglar?
Klor.
Björnklor.
Vänta. Finns det björnar?
Det här är sjukvårdare Hermit. Kom.
Rashidi, Siberian.
Hör någon mig?
Bergerfeld.
Var i helvete är alla?
Kommunikationen är nere.
Hela byggnaden känns som om den ska kollapsa.
Har du sett några djur?
- Vad för slags djur? - Stora djur.
Husdjur?
Nej, definitivt inte husdjur.
Jag har kollat de andra lägenheterna på våningen.
Räddningsenhet!
Säkerhetsinsats! Öppna!
Vilket oväsen. Så mycket oväsen.
Vi evakuerar byggnaden.
Hitta närmaste hiss och åk ner.
Vi ska ha middagsbjudning. Caspians är här.
Det står ett rymdskepp i lobbyn.
Jag tror att Caspians förstår.
Boy Kavalier ringer mig säkert personligen om det är ett problem.
- Vi tillhör samma klubb. - Det vet jag inget om, sir.
Jag vet att norra trappan är utslagen och att brandsläckningssystemet är nere,
och tills vi kan säkerställa...
Sir!
Flytta på dig.
Vad i...
Gå in igen!
Herregud!
Oväsen...
Så mycket oväsen.
Jösses...
Oljudet...
Tack.
Det ser ut som flora, men det kan vara fauna.
Kirsh?
Stanna här.
Håll ett öga på det här.
Kirsh?
Kirsh!
Den var i katten.
Vad var i katten?
Nej!
Den är snabb.
EXTERN GRÄNSSNITTSBESKRIVNING
Det är som ett zoo där djuren kommit ut.
STRÖMTILLFÖRSEL STABILISERAD
Det är en forskningsfarkost.
Djuprymdsmodell.
- De måste ha samlat in prover. - Ska inte "prover" vara döda?
Du måste lämna byggnaden nu.
Trapporna är blockerade, så jag tänkte...
Det har skett en krasch. Alla måste gå nu.
Självklart.
- Åt vilket håll... - Vad är det i väskan?
Förnödenheter.
- Vad i helvete? - Händerna!
- Lugna er. - Händerna. Nu!
Ni begår ett misstag.
Fan. Han är en cyborg.
Rör dig inte. Blinka inte.
Fan.
Håll dig lugn, min vän. De känner av rädsla.
Jag är inte din vän.
Händerna bakom ryggen.
Flät samman fingrarna.
Så du vet är jag ditt minsta problem.
Vad fan är det där?
Fan! Snabbt!
Nu!
Eld!
Hallå!
Nej, nu.
Kom.
- Smee. - Ja?
Jag behöver dig där.
Du ansluter dig till Lena.
Säkra området. Ingen kommer in eller ut förrän hazmat-teamet anländer.
Okej.
Det är en björn.
- Varför? - Krigsläge.
FINALTURNERING MATCH 6 HOMERUN NUMMER 3
Oj.
Ser man på, pappa.
Reggie Jackson, match sex, finalturneringen 1977.
New York Yankees mot Los Angeles Dodgers.
Reggie Jackson slår tre homeruns.
Vad är oddsen?
Vem pratar du med?
Min pappa.
Du är skadad.
- Jag? - Låt mig se.
Har du pratat med pappa?
Jag vet att han inte är här.
Men...
Ser du bollen och spelet...
Vi brukade titta på höjdpunkterna ihop.
Han kallade det bevis.
Han sa att ibland ger världen en en stund att glänsa.
Och om man gör det...
Det finns ett namn för den sortens hjälte.
Han kallade honom mr Oktober.
Mr?
Var är såret?
Det finns inget snitt.
Det är en björn. Han åt upp männen i korridoren.
En björn?
Vi blöder ändå inte.
Inte rött längre.
Allt är vitt inuti.
Du är syntetisk.
Vi gillar inte det ordet.
Ni är båda syntetiska.
Nej, vi är...
- något annat. - Något speciellt.
- Lena? - Kirsh, vi är här...
Vi har hittat honom.
Jag struntar i det.
Du måste ta dig till skeppets främre del.
Det finns last du måste säkra.
Smee är redan på väg.
Kan det vänta?
Nej, det kan det inte.
Det är en invasiv art.
Om vi inte låser in dem kan de fly och föröka sig.
Då är det för sent.
Vi borde gå. Smee gillar inte att vara ensam.
Sluta bete er som barn. Liv står på spel.
- Vi är inte barn längre. - Ni måste gå, nu.
Följer du med oss?
Jag måste tillbaka.
Det kommer att vara blodiga, skadade, sprängda människor där.
Vi ska till främre delen.
Snälla?
Okej.
Lena...
Okej. Jag...
Häng med. Vi är snabba.
Den här vägen.
Ursäkta mig.
Varför sa han "ni inte är barn längre"?
Vi är barn.
Vad... Jag fattar inte.
- Jag är 11 och Lena fyllde precis 12. - Lillen.
- Heter du Lena? - Nej, det är hennes maskinnamn.
När vi var barn blev vi sjuka.
Sedan fick vi stora kroppar, men jag heter Aarush och hon Marcy.
Min syster heter Marcy.
- Du... - Du skulle bara våga.
- Det är din syster. - Det är hemligt. Gå.
- Du berättade inte för honom. - Gå upp, nu.
Joe.
Det är jag.
Jag hittade dig.
Jag har sett dig på skärmarna hela tiden.
Jag ser dig gå till jobbet, åka båt...
Du hjälper folk.
Smaka på min vrede.
Minns du?
Och jag är ledsen, det är mitt fel. Du ville åka till Mars.
- Och jag kunde inte... Jag ville inte... - Nej.
Du dog.
Jag gick på begravningen.
Nej. Pappa...
Pappa sa...
Joe, när jag var sjuk besökte pojkgeniet mig.
Han sa till pappa att han kunde hjälpa, men jag var tvungen att resa bort.
Så de tog mig till Kirsh och fru Sylvia.
Jag förstår inte.
Men det var så det var.
Joe.
Annars skulle jag dö.
De sa att jag var speciell.
Pappa sa...
Pappa sa åt mig att inte prata.
Pappa sa att det måste vara en hemlighet.
Jag skulle klara mig.
Men aldrig åka hem.
- Vem sa det? - Pojkgeniet.
Hans namn står på din uniform.
Kirsh sa att vi måste gå.
Snälla.
- Jag tror att den är där inne. - Din första dag på förskolan.
Pappa hämtade dig.
Du var smutsig och läppen blödde.
Vad sa du?
Jag är arg för dem.
Låt mig.
Jag kunde ha gjort det.
Juldagsmorgon.
Du var sju år.
Du väckte mig innan gryningen.
Vad sa du?
Jag tycker fortfarande inte att min stortå liknar min tumme.
Hörni?
Hör ni det där?
Ljudet av metall som böjer sig, som om skeppet ska falla.
Anmäl det.
Det ser ut som ägg.
Och sedan tänker jag...
Nej!
Joe!
Lillen?
- Ska vi hoppa? - Lillen!
Stanna här.
Se på mig. Var försiktig.
- Nej. - Vakta omeletten.
Nej. Lena!
Översättning: Madeleine Person