Po sedmih letih na oceanu
Se od sedmih morij poslavljam
Mesto, ki sem mu sedem let upanja dal
Na obzorju pozdravljam
Pristaniški zvonec slišim
Kopno!
Površnik razcapan imam, kovček ves scefran
Na nogah škornje pošvedrane
Oprosti, kuhar!
Povzpeti se moram iz nič
In garati kot hudič
Da bi se prebil
Vse, kar sem imel, sem dal v čokolado
Čas je, da moje recepte okusi svet
Srečno, Willy!
Imam 12 srebrnikov v žepu
Zbogom, kuhar!
In polno kapo sanj
V vsaki od teh ulic restavracije so slavne
Tam sta Brandino in bar Parisienne
Zemljevid restavracij? - Hvala.
Na zemljevidu piše, kje se dobro je
Imel sem 12 srebrnikov, zdaj jih je samo še deset
Želite najboljše izdelke? Tu jih imajo na zalogi
Tri srebrnike.
Vendar so cene sumljivo zasoljene
Če mi razbiješ bučo, plačaš.
Imam ...
Pet, šest, sedem ...
Šest srebrnikov v žepu
In polno kapo sanj
Vam skrtačim plašč? - Ne, hvala.
Kolonjsko? - Ne. Daj mi mir.
In končno Sladkosnedne galerije
LAZAR POSEBNA ČOKOLADA
Vedel sem, da nekoč jih bom videl
FINA ČOKOLADA VRTIŽER
Vse je, kot si rekla, mama.
In še veliko več
Kamorkoli se obrneš, pred čokoladnico se znajdeš
Tu moja je usoda, le odkleniti jo moram
Bom padel, pogorel
Ali kot raketa poletel?
Nič drugega nimam, le čokolado lahko dam
In kapo
Polno sanj
Ja!
WONKOVA SLAVNOSTNA OTVORITEV
Sanjarjenje prepovedano.
ODDAJA SE SANJARJENJE PREPOVEDANO
V tem mestu vsak uspešen je lahko
Če je priden in nadarjen, vsaj pravijo tako
A niso omenili, da je lahko stresno
Z ducat srebrniki
Preživeti dlje kot dan
Mi daš srebrnik za prenočišče, ljubček? - Seveda.
Izvolite. Vzemite, kolikor potrebujete. - Hvala.
En srebrnik v žepu imam
In kapo polno sanj
Tako.
Čas je za pijačo pred spanjem.
Zdravo. Ne. Hej, beži.
Stran. Nehaj. Pojdi stran.
Nehaj! Sedi!
Opravičujem se za Malčka.
Nenavadno ga zanimajo tvoje noge. - Najbrž zaradi hlač.
Dobil sem jih od poštarja v Minsku. - To bo.
Malček bi ves dan preganjal poštarje, če bi lahko. Kajne, kuža?
Ne nameravaš spati tukaj, sinko? - Samo eno noč.
Jutri ob tem času nameravam obogateti.
Jutri ob tem času boš mrzel. - Ne bodite smešni.
Mogoče je res premrzlo za taborjenje. Žal ne morem plačati sobe, gospod.
Žal mi je.
Na vso srečo poznam nekoga, ki bi ti lahko pomagal.
Res?
Tukaj sva, g. Wonka. Ljubi domek.
Umakni umazane tace z mojih vrat, garjavo ščene.
Če si to ti, Belič, upam, da imaš brinjevec.
Nekaj boljšega imam, ga. Zdrgar.
Gosta.
O, zakaj pa ne poveš?
Izvolite, gospod. Dobrodošli v gostišču in pralnici Zdrgar in Belič.
Kar po domače. Pogrejte se ob ognju.
Brinjevec? Nuška! - Ja, ga. Zdrgar?
Odloži knjigo in prinesi gostu brinjevec. Ubogi revež je napol zmrznjen.
Hvala, ga. Zdrgar. Vi in vaš mož sta zelo prijazna.
Mož? On?
Mož. To bi rad videl, kaj? - Ne.
Čakam na mnogo boljšega od tega brezdelnega kmeta.
Čin čin.
Izjemno močna pijača. - Ja, lahko poganja avte.
Kaj vam lahko ponudim? Sobo?
Ja, toda ...
G. Wonka je začasno v stiski.
O, ne. Kaj takega! - Bojim se, da je res, ga. Zdrgar.
A to se bo kmalu spremenilo.
Ja? - Veste, jaz sem nekakšen čarodej,
izumitelj in izdelovalec čokolade.
Zgodaj zjutraj bom v Sladkosnednih galerijah razkril
svojo najosupljivejšo stvaritev do zdaj.
Pripravite se na presenečenje, ko vam predstavim ...
Čajnik? - Ne, to je le za pripravo čaja.
Trenutek.
To je za moj golaž.
Tu nekje je.
Brez skrbi, g. Wonka. Vidim, da ste zelo iznajdljivi.
In imava pravo stvar za vas. Podjetniški paket.
Nočitev stane en srebrnik, a vam ni treba plačati do 18.00.
Bo to dovolj časa, da nekaj zaslužite?
Več kot dovolj, ga. Zdrgar. Hvala.
To je najmanj, kar lahko storim za tujca v stiski.
Podpišite tukaj, pa sva zaključila.
Dobro.
Preberite drobni tisk. - Kaj?
Hvala, Nuška. Lahko greš.
Kaj je rekla? - Kdo? -Deklica.
Katera deklica? - Tista. Zvenelo je kot
"Preberi drobni tisk." In tu je res veliko ...
DOLOČILA IN POGOJI POGODBE
Kar ne konča se.
Raje ne poslušajte Nuške. Prizadeta je.
Prizadeta? - Sindrom sirote.
Sindrom sirote? - Sindrom sirote. -Sindrom sirote.
Kot dojenčka so jo vrgli po žlebu za perilo. Vzela sem jo iz dobrote
in se potrudila po najboljših močeh.
Ampak ostala je sumničava. Povsod vidi zaroto.
Uboga punca. - Res je.
To so standardni pogoji in določila, a lahko preberete, če želite.
Na hitro jih bom preletel.
Zdi se, da je vse v redu. - Res?
Zdravo.
Pa dobrodošli pri Zdrgarjevih.
ZA ENO NOČ PRIDEŠ, NIKOLI VEČ NE ODIDEŠ!
Izvolite, g. Wonka. Podjetniški apartma.
Postelja z baldahinom, umivalnik, milo in šopek mete na vzglavniku.
Fantastično!
Kako prijazni ljudje.
Nuška!
Oj, Nuška! - Ja, ga. Zdrgar?
Iščem te. -Kaj želite? - Želim ti dati lekcijo, ti knjižni molj!
Kaj sem naredila narobe? - Dobro veš, smrklja!
Ne izvijaj se! - Kaj? Ne, prosim!
Če se še kdaj vmešaš v moje posle,
boš ves teden v tej izbi. Jasno?
Ja, ga. Zdrgar. Žal mi je, ga. Zdrgar.
Ja, bi rekla.
Začenja se, mama.
Gospe in gospodje iz Sladkosnednih galerij!
Ime mi je Willy Wonka.
Prišel sem vam pokazat čudovit grižljajček.
Nenasitno užitno,
pošastno slastno,
nekaj, česar svet še ni videl.
Zato potihnite in uslušajte.
Ne, to črtajte. Obratno.
Predstavljam vam Čokolet.
V Indiji, to vedo vsi
Muha trepetavka živi
Tisočkrat v sekundi s krili zaprhuta
Ta mušica drobcena
Čokolado raje od listja ima
In ko lepo jo zaprosiš, v vsako jajce odloži
In ko iz jajca se izvali
Od veselja zakriči Kakšna naslada je hotel-čokolada
Srečno zaprhutajo, videli boste, kaj znajo
Čokolada vzlebdi
Graciozno poleti
Čokoladke vse so sladke
A Wonkova trga gatke
Z roko v žep sezi, z Wonkovo čokolado si postrezi
Pridite, da boste pokusili
Take čokolade še niste okusili
Bravo!
Hvala. - Gdč. Bon Bon?
Ja, g. Lazar. - Pokličite policijo.
Dobro, gospod.
Kdo želi pokusiti? - Jaz, prosim! -Jaz.
G. Lazar. - Oprostite.
G. Vrtižer.
In g. Suninos. Kakšna čast.
Že od majhnega ...
Kakšen stisk. - To je poslovni stisk, g. Wonka.
Naj ljudje vedo, da mislim resno.
Pridite. Pokusimo ta tako imenovani Čokolet.
To ni samo čokolada, ne? Vsebuje
slezove penice. - Tako je.
Pobrane na penastih slezovih poljih Peruja.
In karamelo.
Vendar je ... - Soljena.
Z grenkosladkimi solzami ruskega klovna.
Je to ... Menda ne? Češnja?
Izbrane po izboru obiralcev češenj iz japonskih cesarskih vrtov.
No, g. Wonka.
Že dolgo sem v tem poslu
in lahko trdim, da je med vsemi čokoladami, ki sem jih pokusil,
ta nedvomno,
absolutno in stoodstotno najslabša.
Pa imamo, spoštovani. Potrditev gospoda ... Najslabša?
Mi trije smo najostrejši tekmeci, vendar se o eni stvari strinjamo.
Dobra čokolada mora biti preprosta. Nezapletena.
Ta pa je, z vsemi dodatki in okusi
preprosto ... - Čudna.
Res škoda.
Če mislite, da je ta čokolada čudna, vam tole ne bo ugajalo.
Kaj se dogaja? Kaj je to? - To je trepetavka.
Ušla je iz zapredka. Maha s krili kot nora.
Moji lasje! Pravite, da to dela muha?
Ja, toda ne skrbite. Neškodljivo bo. - Hvala.
Čez 20 minut se bo utrudila in izstopila skozi vašo ta zadnjo.
Kaj? - Reči hoče, da jo bomo izprdeli iz riti.
Vem, kaj je hotel reči. - Snelo se vam je, Wonka!
Kdo pri zdravi pameti želi čokolado, od katere poleti?
Ugotovimo. Kdo je za Čokolet?
Jaz bi enega! - En srebrnik, prosim. Hvala.
Hvala lepa.
En srebrnik. Hvala, gospa. Prijeten let želim.
Poglejte, letim! Letim!
Kakšen je razgled od zgoraj?
Ne previsoko, draga!
Poberi se, mala. Gremo, ljudje. Tu ni kaj videti.
Samo skupinica ljudi kljubuje zakonom težnosti.
Polovite jih, fantje.
To je Čokolet. V tem je poanta.
Prejeli smo nekaj pritožb v zvezi z vami. - Pritožb?
Da motite trgovanje drugih podjetij.
Žal vas moram odstraniti in vam zapleniti zaslužek.
Hej! Kaj počnete? - Brez skrbi, šlo bo v dobre namene.
Za bolne otroke ali podobno. - Žal mi je. Pravila so pravila.
Mi lahko pustite vsaj en srebrnik?
Moram plačati sobo.
Izvolite. - Hvala.
Večer, g. Wonka.
Kako je šlo? - Ne tako dobro, kot sem upal.
Škoda. No, zdaj morava poravnati račun.
K sreči imam vsaj za sobo.
Mislim, da sva rekla srebrnik. - Za sobo, ja.
A imeli ste nekaj dodatnih stroškov med bivanjem pri nas.
Res? - Ja.
Kozarec brinjevca ob prihodu.
In če se prav spomnim, ste se pogreli ob ognju.
Res se je, ga. Zdrgar. - To dodatno zaračunamo, veste.
Kot tudi uporabo stopnic do sobe. - Potem pa stopniščna tarifa.
Računamo na stopnico. Gor in dol.
Povejte, g. Wonka, ste mogoče uporabili minibar?
Imate minibar? - Minibar z milom.
Ob umivalniku. -Mogoče. - Vidite? Celo Belič ve,
da ne smete vzeti ničesar, čeprav je odraščal v luknji.
Prištejmo še najem vzmetnice izposojo posteljnine, globo za blazino,
pa imamo ...
Deset tisoč srebrnikov.
Me zafrkavate? - Vse piše v drobnem tisku, dragec.
Nimam 10.000 srebrnikov.
Potem imamo problem, g. Wonka.
Morali jih boste oddelati v pralnici. Srebrnik na dan.
10.000 dni je ... - 27 let.
Hej! -Štiri mesece. - In 16 dni.
Vi ste najbrž g. Wonka. - Kdo pa ste vi?
Matko Števančič, pooblaščeni računovodja.
Vsaj bil sem. Zdaj ... - Vodi to mesto.
Ubogaj ga, sicer boš odgovarjal meni.
Cevka Vodnik. Po poklicu vodovodarka.
To je gdč. Zvonka Cingelj. - Živjo.
Ne govori veliko. - In jaz sem Lovro Veselič!
Komik.
Tudi vas sta dobila, kaj? - Na žalost.
Vsak od nas je potreboval poceni prenočišče
in spregledal drobni tisk.
Trenutek neumnosti, ki mu je sledilo neskončno kesanje.
Podobno kot moj tretji zakon.
Oprostite, pogosto se poročam. - Res je. -Pogosto.
Bil sem poročen samo enkrat in se ni izšlo.
Mora obstajati izhod od tod. - Misliš, da nismo poskusili?
Na oknih so rešetke, pred vrati pa pes.
Tudi če bi lahko ušli, je ta pogodba neizpodbitna.
Če manjkaš, ga. Zdrgar pokliče policijo, ki te pripelje nazaj,
ona pa ti zaračuna tisočaka za nevšečnosti.
Dobro, vsi nazaj na delo. Pridite, g. Wonka.
Kar z mano.
Delali boste z milnico.
Vzel boš kupe oblačil, ki v škaf jih boš stlačil
Zdrg, zdrg
V ožemalnik vse to daj, vrti veliki ročaj
Zdrg, zdrg
Nato na vrvi naj visi, dokler se vse ne posuši
Zdrg, zdrg
Dokler pesmica doni, se dan predolg ne zdi
Zdrg, zdrg
Vseeno je dolg.
Vse gube skrbno zlikaj
In srajce vse polikaj
Drg, drg
Zvij, kot so ukazali, da ne bi nas grajali
Da hrano bodo dali Njam, njam
Vsi smo podpisali, zato bomo garali
Zdrg, zdrg
In če se kdo ne strinja ...
Naj pogleda 5. člen.
Rubriko 7 A. - Odstavek 22.
Del D. - Kjer piše ...
Zdrg, zdrg
Sobna postrežba.
Rekla sem ti, da preberi drobni tisk.
S tem imam težavico.
Ne znaš brati?
Svoje študije sem posvetil izključno čokoladi.
A, tako.
Za vse drugo sem se zanašal na prijaznost neznancev.
Pa poglej, kam te je to pripeljalo. V prostore za osebje.
Imaš posteljo.
Imel si posteljo.
Mizo in umivalnik/WC.
Dve temperaturi vode sta. Mrzla in ledeno mrzla.
Koliko jima dolguješ? - Deset tisoč.
Vesel bodi. Jaz dolgujem 30.
Kaj? Kako jima dolguješ denar? Te nista našla v žlebu za perilo?
Sta. Vzela sta me iz dobrote in mi zaračunala za ta privilegij.
Kakšni pošasti!
Pohlepni vedno premagajo uboge.
Najbrž je tako na svetu.
Daj, no, Nuška. Iz tebe govori sindrom sirote.
Kaj? - Sindrom sirote.
Nobenih pomij ne bova jedla.
Kaj delaš? - Čokolado, seveda.
Kakšno imaš rada? Temno? Belo? Z oreščki? Popolnoma noro?
Ne vem. Še nikoli je nisem jedla.
Še nikoli nisi jedla čokolade? - Ne.
Kaj? Nikoli nisi jedla čokolade?
Še vedno ne.
Neverjetno. Nezaslišano.
Na tvojo srečo imam izbor najboljših sestavin
v svoji potovalni tovarni.
Kje začeti? To je vprašanje.
Že vem! Žarek upanja.
Iz kondenziranih nevihtnih oblakov in tekočih sončnih žarkov.
Pomaga uzreti tisti slabotni žarek upanja onkraj sence obupa.
Ravno tisto, kar potrebujeva. Se strinjaš?
Si si vedno želel izdelovati čokolado? - Ne.
Ko sem bil tvojih let, sem želel postati čarodej.
Mama je bila kuharica.
Živela sva ob reki, samo midva.
V svojem popolnem malem svetu.
Spominjam se, da sem si nenehno izmišljeval
nove trike, da bi navdušil mamo.
Bravo!
A pravo čarovnijo je delala ona.
Nisva imela denarja, vendar je vsak teden
prinesla domov eno kakavovo zrno. In ko je prišel moj rojstni dan,
jih je bilo dovolj za eno ploščico čokolade.
In to ne navadne čokolade. Še zdaleč ne.
To je bila gotovo najboljša čokolada na svetu.
Ne vem.
Pravijo, da najboljše izdelujejo v Sladkosnednih galerijah.
Njihove ne morejo biti boljše od tvoje, mama. To je nemogoče.
No, slučajno poznam majhno skrivnost,
ki je niti tisti imenitneži ne poznajo.
Katero? - Povedala ti bom.
Ko boš starejši. Zdaj pa zaspi.
Lahko bi šla, mami. - Kam pa?
V Sladkosnedne galerije. - Kaj?
In odprla trgovino? - Ja.
S tvojim imenom nad vrati in vsem.
To so čudovite sanje, ljubček.
Samo to?
Samo sanje?
Hej.
Vse dobre stvari na svetu so se začele s sanjami.
Zato se okleni svojih.
In ko boš s svetom delil čokolado,
bom ob tebi.
Je to obljuba? - Nekaj še boljšega je.
Obljuba z mezinčkom.
Zdaj zaspi.
Kaj je bilo, Willy?
Kaj je bila skrivnost?
Nikoli nisem izvedel.
Kmalu potem je zbolela.
In nenadoma mi je ostala samo njena čokoladica.
Zato sem tukaj, Nuška.
Da bi se počutil kot takrat, ko sem jedel čokolado z njo.
Kako to misliš?
Mama mi je nekoč obljubila, da bo ob meni,
ko bom delil čokolado s svetom.
Vem, da je noro, a vedno sem upal, da bo to obljubo izpolnila.
Morda mi bo celo povedala skrivnost.
Izvoli. Pokusi.
Ko vsaj ne bi naredil tega.
Ti ni všeč? - Ni to.
Všeč mi je, samo ...
Kaj?
Zdaj bo vsak dan brez čokolade še malo težji.
Bi rada imela do konca življenja toliko čokolade, kolikor je lahko poješ?
Doživljenjsko zalogo? - Doživljenjsko zalogo.
Kaj bi morala narediti? - Ne veliko. Samo spravi me od tod.
Si nor?
Lahko je. Nekdo me bo nadomeščal,
ti pa me pretihotapi ven v vozičku s perilom. Samo za nekaj ur.
Nihče ne bo vedel, da me ni.
Čemu to? - Da bi prodal čokolado, seveda.
Dobiček bova delila in kmalu odplačala dolg.
Lepa ideja, Willy. - Odlična ideja.
A nikoli ne bo uspelo. - Bo. Pojej čokolado.
Ne razumeš. Ga. Zdrgar je kot jastreb.
Z drobnimi očmi opazuje vse, kar pride v pralnico in iz nje razen ...
Ha!
Kaj je? - Ne, nič.
Prav. - Ha!
Dvojni ha! To pa ni nič.
To je Žarek upanja. Dal ti je idejo.
Dobro.
Nepozorna je bila le enkrat, ko je v pralnico prišel plemič.
Samo za smer je vprašal, vendar se je prilepila nanj kot klop.
Prav odvratno. - To je to, Nuška.
Morava najti plemiča in se izmuzniti, ko bo nepozorna.
Že, toda,
kje bova našla plemiča?
Ha! - Ha?
Ha. - Dvojni ha.
Imaš pisalo in papir? - Aha.
Imam idejo.
Prišel sem se spovedat.
Čudovito pojete. Nadaljujte.
Odpusti mi, oče, ker sem grešil.
Zaužil sem 150 teh od zadnje spovedi.
Težko se je upreti skušnjavi.
Pošljite me dol.
Vidiva se kasneje.
Dober večer, načelnik.
Vsi čakajo. - Najlepša hvala.
Dober večer, gospodje. Prinesel sem račun.
Neki čokoladar bo odstranjen za običajno plačilo.
Pa dajmo, ljubčki! Dobra roba. Ja.
Povejte, načelnik ...
Bi radi zaslužili še nekaj teh? - Sama ušesa so me.
Menimo, da bo za g. Wonko potrebno nekaj več od tega.
Dober je. - Predober.
In povrhu računa le srebrnik za čokolado.
Vsak si jo lahko privošči, celo ...
Saj veste ... - Revni?
Ojoj. Malce sem bruhnil v usta.
Prosim, ne omenjajte te demografske skupine pred mano.
Ne mara besede "revni". Oprosti, Srečko.
Želimo, da Wonki pošljete sporočilo.
Podkrepljeno s fizično silo.
Če bo spet poskusil prodajati čokolado v tem mestu,
se mu lahko zgodi nesrečica.
V kateri bo umrl.
Ja, to sem že razumel. - Ni treba ponavljati.
Prepričati se hočem, da mislimo enako. - Nihče ne misli kot ti.
Kaj pa to pomeni? No, vem, kaj ... Kaj pravzaprav pomeni?
Gospoda, prosim.
Kaj pravite, načelnik? Smo se dogovorili?
Poslušajte, fantje. Predstavnik zakona sem.
Ne morem hoditi naokrog in zastraševati vaših tekmecev.
Žal mi je.
No, no, načelnik.
Vidim, da ste poštenjak.
Hvala. - Toda vprašajte se:
PLAČANO S ČOKOLADO
A ste sladkosnedni?
Sem
Hranite lačna usta?
A ste sladkosned? - Sem
Vse to ponujamo vam mi
Nehajte o vesti blesti
Preprosto je Mi vam, vi nam
Torej vaših najljubših sto
Žal mi je, ne bo šlo
Ženi sem obljubil, da bom opustil čokolado in shujšal za policijski bal.
Ampak vi ste sladkosned
Saj vem
Tak sem že od malih nog
Porednež sladkosnednež
Drži
Edino, kar vas veseli
Ne skrbi naj vas postava
Saj je prava!
Dajte, no.
Zakaj bi videli stopala?
Torej sedemsto zabojev?
Veliko čokolade
Ne!
Gospodje, potrudimo se.
A ste sladkosnedni?
Jaz tudi
Fantje ...
Ste velik čokoladoljub?
Sem, ja.
So sladkarije vaše fantazije?
O, ja.
Mi jih imamo na kupe, na kupe in kupe
In kupe in kupe
Zakaj pojem?
Če ženička vas sekira in postavo kritizira
Krojač lahko čudež naredi
GÜRDELS DOM ELASTAČ!
Nočem vaše čokolade
Tisoč osemsto zabojev? - Velja
Cingelj. - Tukaj.
Vodnik!
Veselič. Števančič. - Tukaj.
Wonka. - Belič!
Stranišče je spet zamašeno.
Nezgrešljiv zvok ljubezni.
Kaj?
Ne recite, da niste opazili. - Česa?
Noro je zaljubljena v vas. - Ga. Zdrgar?
Noro. In zakaj ne? Poglejte se.
Pravi kerlc.
Le malce očediti se morate. Kupite nova oblačila.
Okopajte se. - Kopel?
Saj veste, kaj pravijo?
Kaj pravijo? - Pogled bežen na gleženj.
Ja.
Koleno je še bolj zaželeno. - Ja.
Ampak stegno belo ... - Povej.
Bo sapo ji vzelo.
Belič! Zdaj je že poplava.
Pojdi tja delat. - Prav.
Do gležnjev mi seže! - Zabušant.
Belič! Prekleti leni kmetavz.
Kaj imaš? - Nič.
Ti je všeč v tistem kurniku, Nuška?
Dobro.
Pred kratkim sem pobrala perilo pri profesorju Monoklu.
Ja.
Pisal je knjigo o bavarski kraljevski družini. -Dolgčas.
Na steni ima risbe plemičev.
In? - Tale se mi je zdel zelo znan.
Glej ga, no. Tak je kot ... - G. Belič.
Hočeš reči, da je Belič bavarski plemič?
Prinesi mi brinjevec.
Vzel boš kup oblačil in v vedro jih stlačil
Zdrg, zdrg
Nato jih odcediš
Pazi, da ne obvisiš
Zdrg, zdrg
Malček, zdaj priložnost imaš, da poštarjeve hlače razcefraš
Tukaj nekaj dobro ni, ker se nič ne spremeni
Zdrg, zdrg
Končno si privlekel svojo leno ...
Si kaj naredil z lasmi?
Mogoče. Ali pa ne.
Kje si dobil te hlače?
Med izgubljenimi predmeti. Zakaj?
Se mi podajo?
Ja. Niso slabe.
Kaj počneš tam?
Grejem kolena.
Ne bi raje prišel sem in spil kozarec brinjevca?
Zakaj ti ne prideš sem, kjer je vroče?
Ljubi bog!
Gospe in gospodje, predstavljam vam svojo povsem novo napravo,
inovacijo v pralništvu.
Zdrg, zdrg
Naj vas vprašam.
Kaj si želi početi Malček? Preganjati poštarje.
In kaj moram jaz delati ves dan, kolegi pralci?
Zdrg, zdrg
Z Willyjevim čudovitim čaromatičnim čuvajem ...
Prosim, ne silite me, da ponovim. Malček lahko teče, jaz pa uživam.
Zdrg, zdrg
Na kratko bom skočil ven.
Vrnem se pred preverjanjem.
Do takrat je Malček privolil ...
Zdrg, zdrg
Pripoveduj mi o Bavarski.
Kje? - Tam, od koder si.
O, ja. Zelo bavarska je.
Pot je prosta. - Res? -Ja.
Uspelo nama je. Bravo, Nuška! - Ne morem verjeti.
Videla boš, koliko čokolade sem izdelal sinoči. Prodala jo bova in ...
O, ne. - Kaj se dogaja, Willy?
Pa ne spet. - Kje je čokolada?
Ne vem, kako naj ti povem, ampak ukradena je.
Kdo jo je ukradel?
Oranžni možic. - Kaj?
Oranžni možic. Ti ga nisem omenil? - Nisi.
Moj sovražnik je. Približno tvoje višine.
Pride sredi noči in krade mojo čokolado.
Vsakih nekaj tednov zadnja tri ali štiri leta.
Res? - Včasih ga zagledam
v tistem čudnem svetu med spanjem in budnostjo.
Zeleni lasje se lesketajo na mesečini. -Zeleni lasje?
Nekega dne ga bom ujel. - Willy.
In ko ga bom ... - Willy!
Menda ne pričakuješ, da ti verjamem? - Seveda pričakujem.
Ni druge razlage. - Ne vem.
Zaspiš, sanjaš o zelenem možicu ... - Oranžni možic zelenih las.
In medtem ko sanjaš, se bašeš s čokolado.
Bašem se ... To je bolj logično.
Le zakaj sem mislila, da bo uspelo? - Jem lastno čokolado?
Neumni Žarek upanja. - Ne bi rekel. Hej!
Ničesar neumnega ni v moji čokoladi.
Če bi naju ga. Zdrgar opazila, bi bila zdaj v kurniku!
Oprosti, žal mi je. Lahko izdelava več čokolade.
Težava je le, da mi je zmanjkalo mleka. - To ni težava.
Mleko.
A, to je kraja! In C ...
Willy Wonka ne uporablja navadnega kravjega mleka.
Za ta izdelek potrebujem žirafino mleko.
V redu, prav.
Eno imajo v živalskem vrtu. - Zadetček!
Ampak A, živalski vrt ni tam. - Super.
In B,
ne bodo ti dovolili, da jo kar pomolzeš.
Zato, draga Nuška,
imava srečo, da Oranžni možic ni našel tega.
Kaj je to? - Od uprave živalskega vrta.
Priznanje za vašo dolgoletno službo.
Ampak tu sem šele leto dni.
Zato ste dobili samo eno čokolado.
Najlepša hvala. - Prosim. Lahko noč.
Bravo, Nuška. - Kaj je to v resnici?
Imenuje se Nora noč.
Čokolada, ki krasno posnema noč v mestu.
Zunanja plast je čokoladna kroglica s šampanjcem. -Krasno.
Naslednja je belo vino.
Nato rdeče. - To je to!
Takrat se začneta petje in ples.
Nocoj bo žur!
Ko pide do karamelne plasti z viskijem, bo postal čustven.
Ljubil sem samo njo!
Morda naredi nekaj nepremišljenega. - Poklical jo bom. Ne more škoditi.
Halo, Gven? Tukaj Vasko. Hotel sem ti povedati,
da sem te vedno ljubil. Obožujem te. Kaj?
Vasko Veznik. V šoli sva skupaj sedela pri kemiji.
Ne, ne odloži!
In na koncu stari portovec z dna omarice ...
Pojdiva.
Nuška, greva.
Zakaj ne odletijo? - Ne vem.
Mogoče niso pomislili na to. - Se šališ?
Ne, resen sem. Plamenci so taki.
Nekdo jim mora pokazati pot.
Žirafa.
Žirafa. Žirafa.
Žirafa.
Moraš se naučiti brati.
Zakaj? -Skoraj te je požrl tiger. - Ključna beseda je "skoraj".
Marsikaj me je skoraj požrlo, a nič ni dobilo več kot grižljajček.
Žirafa. - Prav, naučil se bom brati.
Dober večer, gospodična ...
Abigail. - Abigail.
Kar mirno. Prinesel sem ti akacijeve mentolčke.
Žirafe so nore na moje akacijeve mentolčke.
Imajo jih raje kot karkoli drugega. Razen čohanja pod brado. Vidiš?
Bi poskusila, Nuška? - Jaz?
Ja. Zakaj pa ne?
Prav.
Mislim, da si ji všeč.
Gospodična Abigail, če te moja kolegica lepo počoha,
bi nama lahko prihranila vrč ali dva svojega mleka?
Si to že počel?
Enkrat, v Afriki. Veličastna žival.
Je bila divja? - Divja?
Bila je popolnoma razkačena.
Tebi se res odpili, Willy. - Kot puška, Nuška.
Puška?
To ni dobro, kajne? Nič se ne rima z Nuška.
Kako si sploh dobila to ime?
Ni važno. - Ne, povej.
Tole.
Samo to imam od pravih staršev. Vidiš?
"N" kot Nuška. Ali Nora, Nina
ali pa sploh nič.
Ne moreš izslediti lastnika? - Misliš, da nisem poskusila?
Ko sem bila majhna, sem upala, da bom našla starša.
NUŠKINE SANJE
In da živita v lepi stari hiši, polni knjig.
Mama me čaka pri vratih,
jaz pa ji stečem v naročje. Močno me objame,
kot da me ne bo več izpustila.
Potem sem spoznala, da so bile to samo neumne sanje.
V tem ni ničesar neumnega. - Ne?
Vem, da ti ni lahko, Nuška, vendar bo bolje.
Ne bom te pustil večno gniti v tisti pralnici.
Obljubiš?
Še bolje.
Obljubim z mezinčkom. To je najslovesnejša obljuba.
Počohaj jo.
Tisti čuvaj bo kmalu prišel k sebi, prmejduš, Nuš.
Prmejduš! - To sploh ni beseda!
Še naprej bom delal na tem.
Za kratko
Življenje se slabo ne zdi
Za kratko
Pozabim, kaj me žalosti
On noč v dan spremeni
A to naj te ne zaslepi
Pozabiti ne smeš
Komu srce odpreš, za hip
Niti za hip
Že vem, Nuška. Poslušaj.
Nuška, Nuška, sladka hruška
Nekateri znajo
Drugi mencajo
Kače, flamingi, medvedi in pudlji
Ta pesmica te poživi
Tralala hej, tralala ho!
Neskončno brezkončno uživamo
Hvala, Abigail!
Za trenutek se moje življenje obrača - Nuška, Nuška, sladka hruška
Nekateri znajo, drugi mencajo
Za hip - Kače, flamingi
Kar poletela bi - Medvedi in pudlji
Ta pesmica te poživi
On je edina dobra stvar - Tralala hej, tralala ho!
Ki se mi je zgodila kdaj - Neskončno brezkončno uživamo
Načelnik. Tisti fant, s katerim ste se hoteli pogovoriti ...
Za kratko
Življenje se slabo ne zdi
In za kratko
Pozabim, kaj me žalosti
G. Wonka!
Pogovoriva se na samem, če lahko. - Vsekakor, policist.
Odidi, Ljudomil. -Ste prepričani? - Ja. To je med nama z g. Wonko.
Raje odidi, Nuška. - Ampak, Willy ...
Ne skrbi zame. Izgovoril sem se že iz večjih težav. Dobiva se pri vozičku.
Policist, če je to zaradi Abigail ...
Sporočilo imam zate.
Ne prodajaj čokolade v tem mestu!
Si razumel?
Žal ne povsem.
Otresaš z gobcem, slaščičar? Rekel sem:
Ne prodajaj čokolade!
Me tokrat slišiš? - Vodo imam v ušesih.
Ja, to ... V redu, to je logično.
Poslušaj, žal mi je.
Čisto iz forme sem.
Resnica je, da tega ne želim početi. - Tudi jaz ne.
Vseeno ti moram prenesti sporočilo. Če boš še kdaj tu prodajal čokolado,
boš dobil kaj več kot buško na glavi. - Nimam buške na glavi.
Kaj mi je danes?
Mi daš samo sekundo? - Ja.
Von Belič plemeniti. - Ga. Zdrgar.
Tvoje oči so kot zajčja kakca v dveh skledah jajčne kreme.
Ti pa znaš z besedami.
Vidiva se spodaj. Prihajam!
G. Wonka. Lepo, da ste se nam pridružili.
Nisem zamudil? - Ne. Sicer je tik pred zdajci ...
Ali Malček prispeva svoje? - Pravzaprav je zelo priden.
Produktivnost je zrasla za 30 %.
Vzeli smo si prosto popoldne.
A to ni bistveno. - Bistveno je tole.
Ne zdaj, Lovro. - Oprosti.
Bistveno je, kje si bil.
In zakaj smrdiš po žirafi?
Dolgujem vam pojasnilo.
Resnica je, da sem izdelovalec čokolade.
Pa ne kakršnekoli. Najboljše na svetu.
Nuška mi laska, vendar ima prav. Čokolade so izvrstne.
Nameravava jih prodati in odplačati dolg ge. Zdrgar.
Vsaj takšen je bil načrt, preden ...
Naj uganem. Naletel si na načelnika policije?
Kako veš?
Ker sem bil računovodja Zlatka Lazarja.
Teden dni. Njegov stalni knjigovodja je bil na bolniški.
Poklicali so me na drug konec države, da bi ga nadomeščal.
Dober večer, g. Lazar. Potrebujem vaš podpis ...
Delo se je zdelo preprosto.
Dokler nisem dojel,
da obstajata dve knjigi.
Ena za oblasti, in druga, ki vsebuje resnico.
Lazar, Vrtižer in Suninos so že leta v dogovoru.
Neke vrste čokokartel, če hočete.
Svojo čokolado redčijo,
presežek pa shranjujejo v tajnem trezorju pod katedralo,
ki ga dan in noč stražijo pokvarjeni duhovnik
in 500 menihov čokoholikov.
Vanj se pride le s tajnim dvigalom
in mimo Gospodarice ključev,
podzemne čuvajke, ki že leta ni videla sonca.
Spodaj je na tisoče litrov čokolade,
s katero kartel podkupuje,
izsiljuje in nadleguje konkurenco.
Briga me, da so bili šolarčki! Prekrižali so nam pot. Naslednjič stopi na plin!
Gdč. Bon Bon? - Dobro jutro, g. Lazar.
Od zdaj naprej bom knjigo hranil v trezorju.
Dobro, gospod.
G. Števančič?
Ja? - Odpuščeni ste.
Zelo dobro, gospod.
Žal mi je, g. Wonka,
a imajo vas v pesti.
Brez prodaje čokolade ne dobite trgovine,
brez trgovine pa ne morete prodajati čokolade.
Hej, Nuška! Nuška!
Kaj je, Willy? - Pazi.
Zakaj to? - Tvoje plačilo.
Doživljenjska zaloga. Si pozabila?
Ni bilo treba. - Seveda je.
Besedo sem ti dal.
Hvala.
Tudi jaz imam nekaj zate. - Zame?
Kaj je to? Napol poln kozarec?
Obrni. - Napol prazen kozarec?
To je A. Tvoja prva črka.
Naučila te bom brati. - O, Nuška.
Nočem, da bi mojega poslovnega partnerja požrl tiger. Ali skoraj požrl.
Sva še vedno partnerja? -Seveda, a ne vem, kako bova prodala čokolado.
Vsakič ko se prikaže policija, boš moral izginiti.
Kot čarodej. -Točno! - Že, a na odru je drugače.
Imaš vrvi, dvigalke, lopute. Na ulici tega ni.
Pravzaprav je.
Lopute so po vsem mestu. Imenujejo se odtočni kanali.
Z veseljem ti jih razkažem, če me vključiš v akcijo.
Če iščeš pomočnike,
bom naredil vse, da se rešim od tod in se pobotam z ženo.
Nimam praktičnih veščin, znam pa govoriti kot pod vodo.
Če potrebuješ nekoga za komunikacije, sem prava ženska zate.
Zvonka?
Kaj? Zakaj vsi strmite vame? - Nisem vedela, da govori.
Mislil sem, da si mimičarka. - Ne.
Nekoč sem delala na telefonski centrali.
Takrat sem bila prava klepetulja.
Odkar sem prišla sem,
nimam o čem klepetati.
Daleč od tega, da bi vam hotel kvariti zabavo,
a če vas ga. Zdrgar zasači pri poskusu bega,
vas čaka pol leta v kurniku. Premislite o tem,
preden se zapletete v ta nespametni načrt.
Ni nespameten, Matko. Willyjeve čokolade so neverjetne.
Pokusi eno. - Prijazna si, Nuška.
Vseeno mi je, kako dobre so njegove čokolade.
Kdaj začnemo?
Poskušam reči, Barbara ...
Se boš poročila z mano? - Ne vem, Kolja.
Krasen moški si, a iščem nekoga, ki bi me očaral.
Mi nudil pustolovsko življenje.
Bi me lahko ti? - Ne.
Ne z mojim kroničnim pomanjkanjem samozavesti.
Bolje, da grem. -Ampak, Kolja ... - Oprosti, da sem tratil tvoj čas.
Taksi!
Monsieur, lahko pomagam? - O, natakar.
Imate kaj za strto srce?
Taksi ti ne ustavi, dekleta mislijo, da nisi pravi
Zebe te in staraš se, samozavest zapušča te
Ko te ljudje gledajo, kot da te spregledajo
Kot da si madež nelepi, ki se na čevelj zalepi
Me zasleduješ?
A to bo dalo novi ton, Žirafin mlečni makron
Pokusi grižljaj in spoznaj povsem novi raj
Zbogom sramežljivost, strah, preobčutljivost
Kar pojej jih par in počutil se boš kot car
Čokoladke
Vse so sladke
A Wonkova trga gatke
Ta sploh ne dela tukaj.
Z roko v žep sezi, z Wonkovo čokolado si postrezi
Gospa, poljubček si želim
Ja, se ga veselim!
Še nikoli niste jedli take čokolade - Ne
Še nikoli nismo jedli take čokolade
Ste pokusili njegovo novo? - Ne
O, ta je res prava
Po enem koščku vse je kot broadwayska predstava
Novice osupljive in šale zbadljive
Vsaka beseda in vsak gib v ples se spremeni
Izgubili ste lase, ne vem, kje
Malce gola je ta glava, a naj ne obupava
Moja Balzam Bombica je rešitev prava
Skrivnost je v vanilji s tržnic v Manili
Zaužijte več kot tri, lasje bodo zrasli kot pri gorili
Čokoladke vse so sladke
A Wonkova trga gatke
Z roko v žep sezi, z Wonkovo čokolado si postrezi
Utihnite že! Kar vse pretipajte
Ste kdaj jedli tako čokolado?
Še nikoli nisem jedel take čokolade
Z roko v žep sezi
Z Wonkovo čokolado si postrezi Z roko v žep sezi
In si čokolado kupi
Eni so pismeni, drugi nepismeni
Veš, katera beseda je - Še sanja se mi ne
To je samoglasnik, tole pa soglasnik
Kaj je to? Nesmiselno
Najraje bi odnehala
Toda take čokolade nisi prodajala
Čokoladke ...
To razumem, ja.
Vse so sladke
Drži kot pribito.
A samo Wonka dobiček odžira
Že, a poskušam vam povedati ...
Če se ga ne znebimo
Vsi skupaj zdrvimo v čokoapokalipso!
Konec bo z nami
Ampak fantje ...
Take čokolade še niste jedli
Ne, take čokolade pa še ne
Čokoladke
Vse so sladke
A samo moja k poroki pelje
Pravkar sva se poročila
Zahvaljujoč Wonkovi čokoladi
Lepo življenje je pred nama
Nikoli niste jedli take čokolade
Ne, nikoli nismo jedli take čokolade
Ste kdaj jedli tako čokolado?
Ne, take čokolade pa še ne
Kje je? Kam je šel?
A, tako to počneš.
Ljudomil, hočem policista pri vsakem odtočnem jašku.
Res, gospod? Se ne bi posvetili nerešenim umorom?
Ne, ne. To je prioriteta.
Veš, kaj? Pomagaj mi vstati. Ja, tako.
V zadnjih dveh tednih sem pridobil kakšnih 70 kg.
Imam te!
Kaj, za vraga? Izpusti me iz steklenke!
Zahtevam izpustitev! - Neverjetno. Govori.
Seveda govorim. Zdaj me spusti, sicer zakričim!
Izpusti me! - Ne, preden si te dobro ogledam.
Dober večer. -Ti si torej čudni možic, ki me zasleduje.
Čudni možic? Kako si drzneš!
Samo da veš, sem zelo sprejemljive velikosti za Jodlarja.
Jodla kaj? -V Jodlandiji veljam za nekakšnega orjaka.
Kličejo me Lojze. Hvaležen ti bom, če boš nehal bolščati vame,
kot da sem nekaj zoprnega v tvojem robčku.
Neprijetno je in, odkrito povedano, neolikano.
Oprosti. - Zdaj me pa izpusti.
Nobene pravice nimaš stekleničiti nedolžnih tujcev.
Nedolžnih? Že leta mi kradeš.
Prvi si začel. - Jaz?
Ukradel si naša kakavova zrna. - O čem govoriš?
Hočeš reči, da se sploh ne spomniš? - Česa?
Dneva, ko si mi
uničil življenje.
Ne, tega se ne spomnim.
Dobro, mladi mož. Naj ti osvežim spomin
v obliki pesmi, ki je tako pogubno nalezljiva,
da ti ne bo nikdar ušla iz glave.
Ne želim je slišati.
Prepozno. Začel sem plesati. Ko enkrat začnemo, ne moremo nehati.
Jodlarija, tralalala
Ta zgodba je žalostna
Jodlarija, jodldidi
Če si pameten, prisluhni mi
Ljuba Jodlandija je bujna in zelena
Ni pa ugodna za kakavova semena
Stražil sem peščico, kar bilo jih je
Pa si prišel ti in ukradel vse
Zakaj nisi nič rekel? - Mogoče sem zadremal
Jodlarija, jodljodldi
Ko sem se zdramil, so me odpravili
Osramočen sem in izgnan
Dokler prijateljem tisočkrat ne poplačam
Tisočkrat? Šališ se!
Ponavljam ...
Tisočkrat!
Hudo.
G. Jodlar, če se ti zdi to razumna kazen za tri zrna ...
Štiri. -Za štiri zrna, potem se gotovo lahko dogovoriva.
Ampak vse zaloge ti ne morem dati. Ljudje računajo name.
Dobro. Takole bova.
Spusti me ven in se pogovoriva kot gospoda.
Velja.
Hvala. Bi bil prijazen in mi podal tisto miniaturno ponev?
Tole? - Ne. Tisto težjo, prosim.
V redu.
Hvala. Najlepša hvala ... Prava zver je, ne?
Zdaj se malce približaj. Tako, še bliže, bliže ...
Še malo. Tako. - Kaj?
Jodlarji se ne pogajamo. Poslavljam se, gospod.
Ampak to je moja zadnja steklenka! - Poslavljam se, sem rekel.
Vrnil se je?
Ja, Nuška. Tokrat sem nastavil past. Padel je naravnost vanjo.
Kje pa je? - Stepla sva se. On je zmagal.
Udaril me je s ponvijo po glavi in skočil skozi okno. -Pa kaj še.
Ne verjameš mi? - Iskreno? Ne.
Ne! - Ne.
Ne. - Nikakor ne.
Toda slučajno nam danes ni treba prodajati čokolade.
Zakaj ne? -Veš, tista trgovina, o kateri sanjaš ...
Vem, kaj misliš. Morda bo potrebno nekaj dela.
Videti je, kot da je nekdo pred 20 leti pustil odprto pipo in se je strop udrl.
In strop nad njim, pa še en nad tistim.
Zato si jo lahko privoščimo. Vsaj za teden dni.
Končno bomo delali zakonito.
Policija ne bo imela izgovora, da nas nadleguje.
Kaj misliš, Willy?
Ti je všeč?
Ali mi je všeč?
Točno taka je, kot sem si zamišljal. Ne, črtaj to. Še boljša je.
Poglejte ta prostor. Ja, res razpada, ampak potencial!
Konstrukcija! Zapomnite si:
to bo najboljša čokoladnica, kar jih je svet videl.
Ne boš več dolgo prala in drgnila, Nuška. Vsi bomo svobodni.
Svobodni kot plamenci!
Skupaj jih je šest, vključno z deklico.
Zdi se, da je ona idejna vodja.
Bazo imajo v pralnici Zdrgar in Belič.
Pri Zdrgarjevi? - Tako je. Zakaj? Jo poznate?
Pravzaprav jo.
Najeli so lokal. Po zakonu jim ne morem nič. Toda nezakonito
bom z veseljem naredil, karkoli želite.
Hočete, da bi vsi doživeli nesrečo? - V kateri umrejo?
Ni problema. A to vas bo stalo veliko več čokolade.
V redu, načelnik. - Pa tudi hvaležen bi bil za predujem.
Zadnji zaboji, ki ste mi jih dali, so že pošli. -Vsi?
Zadnje tri dni jem papirnate modelčke.
Misliš, da te bodo enako zadeli.
Pa te ne.
Izvolite, načelnik. Še veliko več jih je.
Za zdaj ne ukrepajte.
Poklicali vas bomo v pravem trenutku.
Kaj je, Zlatko? - Deklica.
Menda ne misliš, da je to ona?
Mislim. -Vedno si nama zagotavljal, da ona ne bo problem.
Prav ima. Prepričeval si naju. - Saj ne bo.
In tudi Wonka ne. Osebno bom poskrbel za to.
Kdo je? Kaj hočete?
G. Lazar.
Samo trenutek, gospod.
Dober večer.
- Kdo je, Piha-čiha?
Ti bogca! G. Lazar.
Čemu dolgujeva čast? - Gosta imate. G. Wonko?
Tihotapi se ven in prodaja čokolado ob pomoči vaše služkinje.
Ta smrklja! - No, ja.
Mogoče bi mi lahko pomagali ustaviti njun posel.
Začenja se, mama.
Gospe in gospodje, pozdravljeni
in dobrodošli pri Wonki!
Čakajo vas čudovite poslastice, dobesedno in metaforično.
Kaj? Tam notri?
Ustrezite mi.
Zapri oči, do deset štej
Zaželi si nekaj
In zdaj poglej
Trgovina je ta kot sladki raj
Kar pojdi tja, sam se prepričaj
Čokoladna drevesa in grmički
Čebelice, cvetlice in ptički
Čokoladni spomini
Ki fanta so rešili
Preden so se stopili
Samo tvoj svet
Tvoj varni kraj
Samo tvoj svet
Tvoj sladki raj
Kamorkoli pojdeš
In življenje te zanese
To je tvoj dom
Samo tvoj svet
Tu je otrok
Ki si ga pustil za sabo
Tu je otrok radovednega uma
Tukaj je čudež, ki smo ga čutili
Nekoč, ko čarovnija resnična je bila
Samo tvoj svet
Kamor se zatečeš
Ko si osamljen
In negotov
Objemi neznano
Pustolovščini se prepusti
Sprehodimo se med oblaki
Zgrabi prgišče, saj niso pravi
Oblaki so iz sladkorne pene
Le dežnik pripravi
Vsak hip ulil se bo dež
Bomboni, karamele
Janeževe kroglice
Ognjemet prinaša
Sladkorne vrvice
V vseh barvah mavrice
In še kakšno več
Samo naš svet
Naš varni kraj
Samo naš svet
Naš sladki raj
Tu smo svobodni
Kamorkoli gremo
Kamorkoli življenje te nese
To je naš dom
Samo naš svet
Gobe in hruške, izbrane rože.
To je 89 srebrnikov.
Kakovost za ugodno ceno.
Hvala, gospod. Kako želite ostanek?
V denarju ali čokoladi? - V čokoladi, prosim.
Uživajte.
Ne pozabite pojesti košare.
Matko, ta človek nam je dal 100 srebrnikov. -Vem, Nuška!
Kdo je na vrsti? - Jaz. -Jaz.
G. Wonka? - Ja?
Kaj se tu dogaja? - Mojbog.
To ni mogoče. Razen ...
Jeti znoj? - Jeti znoj?
Najmočnejši napitek za lase na svetu. Ampak jaz ga nisem primešal.
Gospe in gospodje! Malo pozornosti, prosim.
Prišlo je do napake v proizvodnji. Ne jejte rož!
Zakaj ne? - Kaj je narobe z njimi?
Kaj je s to mušnico? Hči je pojedla grižljaj pa poglejte, kakšna je!
Menda ni nič narobe s čokoladnim mlekom?
Strašno mi je žal. Ne vem, kako naj pojasnim,
a zdi se, da so čokolade zastrupljene!
Zastrupljene? -Zastrupljene? - Otroka mi je zastrupil!
Nisem jih zastrupil jaz. - Vrnite mi denar.
Zahtevam odškodnino. - Jaz pa maščevanje.
Ne, ne! Prosim!
To dobiš, če obrkatiš mojo hčer!
Na pomoč, stran moram.
Verjamem, da je to konec Wonkove čokoladnice.
Ne razumem.
Kaj ...
Kaj se je zgodilo? - Ni očitno?
Čokokartel.
V redu je, Willy. Lahko jo prenovimo.
In začnemo znova. - Nima smisla, Nuška.
Ni uspelo. - Kako to misliš?
Obljubila je, da bo tam.
Ni je bilo.
Menda nisi mislil ... - Sem.
Neumne sanje. -Ne govori tega, Willy. Prosim, nikoli ne ...
Pridi, Nuška.
G. Wonka želi biti sam.
Vse dobre stvari na svetu so se začele s sanjami.
Zato se okleni svojih.
In ko boš s svetom delil čokolado,
bom tam ob tebi.
Kar se je zgodilo, je prava škoda.
Najbrž ste vi krivi. - Mi? Ne. Ne osebno.
Mogoče smo spodbudili go. Zdrgar, da je izboljšala vaše izdelke.
Plačali smo ji, da jih je zastrupila. - Ja. Hvala, Gustl. -Prosim.
Zakaj ste prišli? Da bi se naslajali?
Ne, g. Wonka. Ne zapravljam časa za take stvari.
Prišli smo vam ponudit dogovor.
To je natančna vsota, ki jo dolgujete ge. Zdrgar.
Tole je za računovodjo,
za vodovodarko, za telefonistko,
tako imenovanega smešnega moža ...
In tole je
za deklico.
Zanjo bomo dali malo več.
Da si lahko kupi hišo, obleke, igrače.
Knjige.
Ja, g. Wonka.
Lahko bi spremenili njeno življenje. Življenje vseh njih.
Kaj bi moral narediti? - Zapustiti mesto.
In
nikoli več ne izdelujte čokolade.
Ladja odpluje ob polnoči.
Zaradi njih in sebe, bodite na njej.
Oprosti, Nuška
Najbrž me je malo zaneslo
Oprosti, Nuška
Upam, da mi nekoč odpustiš
Odjavljamo se, kaj? - Ja.
Želel sem le
Da bi bilo kot nekoč
Ko sem bil otrok
Oprosti, Nuška
G. Wonka.
Vaša vozovnica. Enosmerna.
Do Severnega pola.
Premium ekonomski razred.
Ja, v bistvu ekonomski.
Z majčkeno več prostora za noge in brezplačno vrečko arašidov.
Je vredno doplačila? Ne vem. Ampak ti fantje ...
Ne spuščajva se v podrobnosti.
Zbogom, g. Wonka.
Hvala.
PREMIUM EKONOMSKI
Jodlarija, tralalala
V ekonomski klasi ne bom spal
Prvo klaso svetujem ti
Kot potujemo mi Jodlarji
Vesel sem, da si ti tukaj. - Ne izpustim te izpred oči, Willy Wonka.
Ne, dokler ne odplačaš dolga. Imam dobre novice v zvezi s tem.
Kakšne? - Malce sem računal.
Še ena steklenka in sva si bot.
Če ti je ljubše, bom sprejel pol steklenke tistih zabavnih Čokoletov.
Nimaš sreče. Čokolade ne izdelujem več.
Ne reci mi, da se boš držal trapastega dogovora.
Moram se. Zaradi Nuške.
Obljubil sem ji boljše življenje. Z mezinčkom sem obljubil.
Upri se tem surovežem. Daj jim dve okoli kepe.
Tako bi ravnal Jodlar.
A če si odločen, da boš kar sedel in se smilil samemu sebi,
se bom zleknil. Lahko noč, gospod.
Ha.
Kaj je? - Nič.
Nekaj mora biti, ker si rekel: "Ha".
Oprosti. Pozabi.
Dobro.
Ha. - Spet.
Povej, kaj je, sicer te bom močno dregnil s koktajl palčko.
Poglej, Lazar mi je stisnil roko. Njegov prstan je pustil sled. Vidiš?
To je Z, okoli njega pa L.
In? Ime mu je Zlatko Lazar. Verjetno nosi družinski prstan.
Že, toda Nuška ima enakega. - Nuška?
Zakaj bi imela sirota Nuška Lazarjev družinski prstan?
Le en razlog mi pride na misel. - Ta pa je?
In če imam prav, je Nuška v smrtni nevarnosti.
Daj, Wonka. Izpljuni že kepico sovje modrosti.
Ni časa, nazaj moram.
Kapitan! - Wonka?
Vrni se. Wonka! Zahtevam pojasnilo!
Kapitan?
Sicer pa razlaga lahko počaka.
Poslavljam se.
Gospodje, en mrtev čokoladar, kot ste naročili.
Gdč. Bon Bon? - Ja, g. Lazar?
Dajte načelniku čokolade.
Glej, glej. Kakšni kisli obrazi danes.
Kot da bi imeli zahrbtni načrt, da bi se rešili pogodbe,
ki je spektakularno spodletel!
Imam pa dobro novico za vas, čeprav je ne zaslužite.
Vaš prijatelj Wonka je sklenil dogovor z g. Lazarjem.
Kaj? - Odpovedal se je svojim sanjam,
da bi poravnal vaše račune.
G. Števančič. - Prisoten.
MATKO ŠTEVANČIČ PLAČANO
Prosti ste.
Poberi se, knjižni molj. - Cingelj. -Zdravo.
Izgini. Vodnik!
Ni mi treba dvakrat reči. - Veselič.
Bili ste grozno občinstvo. Lahko noč!
Ti pa nisi kaj prida komik. - Vem. -Hej, Lovro.
Kar nadaljuj. Imaš nekaj v sebi. - Strašiš me.
In na koncu Nuška.
Največ od vseh.
A to ni za poplačilo dolga, temveč da ostaneš tukaj.
Kako to mislite? - Moj prijatelj g. Lazar meni,
da poredni paglavčki ne smejo biti na ulicah in slabšati stanja.
Dal mi je denar,
da bi te za vedno obdržala v pralnici.
Z veseljem mu bom ustregla.
Sovražim vas! - Hej! Hej, hej!
Poglej jo, von Belič plemeniti. - Von Belič plemeniti?
Še vedno verjamete, da je plemič? - Kaj?
To sva si izmislila, coprnica neumna! - Laže.
Zdaj pa dovolj, grozna smrkolinka!
V kurnik greš, punca.
Ti! Sleci te hlače, kmetavz!
Ampak Piha-čiha!
Lubim te.
Zdravo, Nuška.
Willy! Mislila sem, da si odšel. - Odšel sem.
Lazar je obljubil boljše življenje zate, a se ni držal svojega dela pogodbe.
Pa sem se vrnil. Vsi smo se.
Živjo, Nuška. -Kako si? - Hej. -Presenečenje!
Zapreti me hoče za vedno. - Ja, logično.
Zakaj? Kaj ima proti meni? - Ne vem, Nuška. Nisem prepričan.
Vem pa, da ne boš varna, dokler ne bo Lazar za rešetkami.
Kako naj bi se to zgodilo?
Matko, rekel si, da kartel beleži vse umazane posle. -V zeleno knjigo.
Če bi jo dobili, bi lahko dokazali, da so oni zastrupili čokolado.
Zdrgarjeva in Belič bi šla v zapor, mi bi bili svobodni.
Ja, a naj te spomnim, da knjigo hranijo v trezorju.
Straži ga pokvarjeni duhovnik. - In 500 menihov čokoholikov.
Vse to drži, a davi sem dolgo plaval v mrzli vodi.
Dobra je za možgane.
Spodbuja nevronske povezave. Po štirih miljah me je preblisnilo.
Kako lahko iznajdljiva sirota, računovodja, vodovodarka,
telefonistka in mož, ki govori kot pod vodo,
združijo talente in izpeljejo rop stoletja.
Tudi če se dokopljemo do knjige,
se bo kartel izmazal s podkupninami. Tako pač delujejo.
Pohlepni premagajo uboge, Willy. Tako deluje svet.
Prav imaš, Nuška. Zato je treba narediti še nekaj.
Kaj? - Spremeniti svet.
Kje bomo začeli?
Oprostite, gospod. Imate košček čokolade za siroto?
Žal mi je, otrok. Nič nimam pri sebi.
Pa si privoščite akacijeve mentolčke.
Ja!
"Za Vaska Veznika, uslužbenca tedna."
Kako lepo ...
Je vse v redu tam?
Vse v redu. Kajne, Abigail?
Povej ji, da bo morala počepniti.
Kaj bo morala? - Počepni!
Dobro jutro, bratje. - Dobro jutro, oče.
Kot veste, je danes pogreb barona von Macolmajzla.
Njegova vdova
je pobožne sorte.
Da ne boste jedli čokolade med mašo!
Ja, oče.
Vemo, da nam bo nekoč sojeno zaradi naših grehov,
toda to ne bo danes.
Amen.
No, no. Pridna žirafa.
Bežite! Vsi ven!
Tecimo! - Zver! -Rešite se!
Prišel je sodni dan! - Bežite, hitro!
V najbolj nepričakovani obliki.
Bežimo!
Vem, da je žirafa, žirafa, žirafa!
S čim sem si to zaslužil? Saj veš, kaj si storil, Julijan.
Prodal si dušo za 30 čokoladic.
Centrala. Kam naj vežem klic?
Živalski vrt. Nujno je.
Vežem z oddelkom za pobegle živali.
Halo? Živalski vrt.
Tiho, živali!
Ti tudi, hobotnica.
Tu je žirafa. -Kaj? Ja, mislim, da smo res izgubili žirafo.
Lahko pridete ponjo? - Prav. Poslal bom fante.
Odpusti mi!
Grešnik sem! Šibek in hudoben čokoholik!
Dobro jutro.
Dobrodošli v sv. Benediktu.
Baronica, moje sožalje.
Imamo nekaj tehničnih težav,
zato za hipec spustite pokojnega barona.
Konjenica. -Ste vi duhovnik, ki je klical zaradi žirafe?
Pot je prosta.
"Hvala za trdo delo. Oče Julijan in Čokokartel."
To pa je lepo.
Tukaj je, oče. Ena žirafa.
Čudovito. - Hvala, hvala.
Umaknite se, prosim.
Ali sem sladkosnedna? Ja!
Sem sladkosnedna ...
Ta zna plesati.
Lahko bi bila srečna, a sem zavrgla dragulj.
Poklicala ga bom. Ne, ne smem. Pa ga bom.
Halo? - Vasko? Gvenda je.
Prav si imel. - Kakšne so možnosti?
Dnevi pri pouku kemije so bili najsrečnejši v mojem življenju.
Kul.
Oprostite. Tovor morski sadežev se je razsul.
Te dni je tu veliko presnetih plamencev. - Pohiti, prosim.
Po nenavadnem pripetljaju v stolnici so davi zaprli mestni trg.
Pogreb znanega človekoljuba barona von Macolmajzla je prestavljen.
Amen.
Oprostite, moram se oglasiti.
Prižnica, izvolite. - Oče.
Je tam vse v redu? - Ja, g. Lazar.
Vse je tiptop. Vsaj zdaj.
Kaj to pomeni? - Prej smo imeli tu žirafo.
Za 20 minut so morali izprazniti vse, a zdaj je spet vse v redu.
Halo? - K vragu s plamenci! Pohodi plin!
Ja, gospod.
Bedak!
Je kaj? - Nič.
Išči naprej. - Ni je, Willy.
Matko je rekel, da je bila tu. - Matko je bil štiri leta v pralnici.
Mogoče mu je pranje opralo možgane.
Tu je samo kup stare čokolade.
RAČUNI
Willy, poglej!
Uspelo je, Nuška. Imamo jih.
Poredni, poredni g. Wonka.
Povzročili ste nam kup težav. Vi in vaša brezdomka.
Že, ampak ni brezdomka. Kajne, g. Lazar?
Sorodnika sta.
Kaj? Kaj govoriš, Willy?
Tisti prstan, ki sta ti ga dala starša?
G. Lazar ima enakega.
Kajne, g. Lazar?
Pravzaprav ga imam.
Pripadal je mojemu bratu Zdenku.
Je bil on moj oče? - Bil je brezupen romantik.
Zaljubil se je v navadno malo piflarko
in umrl, preden sta se poročila. Postal sem
edini dedič družinskega bogastva.
Vsaj mislil sem tako.
Devet mesecev kasneje se je pred vrati prikazala tvoja mati
in me rotila, naj poiščem zdravnika za njeno bolno dojenčico.
Obljubil sem, da bom pomagal. - Vendar niste.
Kajne? - Ne.
Raje ste me odložili v žleb za perilo. - Papa, dojenček!
Ga. Zdrgar me je našla.
Videla je prstan.
Mislila je, da piše N in me je poimenovala Nuška.
Pa ni bil N. Bil je Z, za Zdenko.
Točno.
Tvoji mami sem rekel, da si umrla. - O, ne!
Bila je strta, seveda. Dal sem ji prgišče srebrnikov
in jo odpravil s posesti.
Kako ji je bilo ime?
Kaj? - Kako je bilo ime moji mami?
Poglejmo ...
Ne, tega se ne spomnim.
Žal mi je. Razumeti moraš, da je bila zelo revna.
Oprosti, Srečko.
Ime ji je bilo Doroteja.
Doroteja Kovač. Tako piše tukaj.
Doroteja? - Kdo bi si mislil?
Navsezadnje si me naučila brati.
Vse to je zelo ganljivo, a vrnimo se k poslu.
Mi bomo to vzeli, hvala.
Koliko čokolade imate v tovarni, g. Vrtižer?
Kakšnih 363.690 litrov. - Suninos?
340.960? - Jaz pa jih imam 681.913.
To bi moralo zadostovati. - Za kaj?
Za čokoladno smrt.
Kar naprej.
Gospodje.
Glede na situacijo,
bi naredili dobro delo v mojem imenu? -Kaj?
Dobro delo je nekakšno nesmiselno nesebično dejanje ...
Ja, seveda, g. Wonka.
Kaj želite, da naredimo? - Bi lahko nekomu izročili tole?
Le če ga boste slučajno videli. - Komu pa?
Oranžnemu možicu. - Kaj? -Oranžnemu možicu.
Visok je kakšnih 8 palcev, ima oranžno polt in zelene lase.
Dolgujem mu steklenko čokoladic.
Te so morda najboljše, kar sem jih kdaj izdelal.
Če je tako, mu jih bom osebno izročil.
Zbogom, g. Wonka.
Smrkolinka.
Willy ...
Kaj bova, Willy?
Ne vem, Nuška. Se bom že česa domislil.
Najboljša čokolada vseh časov?
Že vem! - Kaj? Si se česa domislil?
Ja. Če se bova že utopila v čokoladi,
in očitno se bova, bo to Wonkova čokolada.
Ne bova se utopila. Poglej, tam je luč.
Pustila bova, da naju čokolada dvigne, razbijala po steklu in molila,
da naju bo nekdo slišal.
To je veliko boljša ideja.
Gospodje. Davi je šlo za las
in sprašujem se, ali bi lahko spremenili naš dogovor.
Ali pa pustimo vse tako, kot je. - Oče.
Wonka je morda trčen, a čokolado je znal delati.
Bi morali prihraniti malo za Oranžnega možica?
Reci, da se šališ.
Ja, se. Oprosti, zakaj?
Ker oranžni možici ne obstajajo, butec!
Na pomoč!
Pomagajte!
Prosim, pomagajte! - Na pomoč!
Poglej, nekdo prihaja.
Willy, rešena sva!
Žal mi je, Nuška. - Naj ti ne bo.
Našel si mojo družino.
Mamo, ki me je imela rada.
Samo to sem si vedno želela.
Zdaj globoko vdihni.
Izvrstno.
Ne smete se tako razburjati.
Saj je samo košček čokolade. - Popravek.
To je bila moja čokolada.
Naredili ste hudo napako, gospodje.
Če okradete Jodlarje, vam povrnemo tisočkrat.
ZASILNI ODTOK
Kaj se dogaja, Willy?
Odteka, Nuška.
Rešena sva!
Kdo naju je rešil? - Ne vem.
Oranžni možic!
Poglej. Oranžni možic!
Hvala, Oranžni možic! Hvala ti!
Gospodje. Hvala bogu, da ste dobro. Prišel sem hitro, kar se je dalo.
Avto se je skrčil. - Prav gotovo.
Nič ne skrbite, načelnik. Vse je pod nadzorom.
Par tatov je vlomil, a žal sta doživela nesrečo.
V kateri sta umrla.
To je pravzaprav dobro, Gustl. - Ne bi bil tako prepričan.
Policist, bi si ogledali tole? - Wonka!
Podrobno so zabeležena vsa nezakonita plačila teh ljudi.
Na tisoče plačil.
Ljudomil, ne poslušaj je. Laže. - Seveda laže.
Ne laže, gospod. Popolnoma prav ima.
Neverjetno.
Potem je to primer za načelnika policije.
Daj mi knjigo. Jaz bom prevzel in te rešil papirologije.
Žal ne morem, gospod.
Zakaj ne? - Ker je tu napisano vaše ime.
Kaj? - Velikokrat.
Gospodje ... - Aretirani ste.
Bežimo. - Vklepanje?
V redu je, Nuška, Počakajva sekundo.
Kaj se dogaja? - Zakaj smo v zraku?
Saj niste jedli tistih čokoladic, g. Lazar? -Zakaj?
Ker so Čokoleti. Z zapoznelim delovanjem, ampak ekstra močne.
Misliš, da si strašno pameten, Wonka?
Pod našimi nogami je milijarde srebrnikov vredna čokolada.
Najeli bomo najboljše odvetnike, podkupili sodnika, poroto, če bo treba.
Nič nam ne bo.
Zakaj nisem pomislil na to?
Nuška!
Kaj je to? - Naša čokolada!
Vsa naša čokolada!
Uničeni smo! - Ne skrbite, gospodje.
Sčasoma boste padli.
Verjetno. Mislim.
A do takrat,
gospe in gospodje,
vas Willy Wonka in prijatelji vabijo,
da uživate v naši čokoladi.
To! Čarobni Wonka!
Gvenda?
Vasko!
Kaj sem rekel, Matko? Vse lahko popravimo.
Vaš kozarec. - Hvala.
Izvolite. - Previdno, ne preveč.
Dobro.
Skrivnost je, da ni pomembna čokolada,
temveč ljudje, s katerimi jo deliš. Mama
Hvala.
Kakšen je občutek, Willy?
Je dober, kot se ga spominjaš?
Točno takšen.
Želim si, da bi trajal večno.
Mislim, da je čas.
Za kaj?
Veš, koliko ljudi v mestu se imenuje D. Kovač?
106.
K sreči imaš prijateljico, ki je delala na telefonski centrali in vse popoldne
klicala naokoli. In veš, kaj?
Našli smo jo.
Našli ste mojo mamo?
V knjižnici dela.
Tam tudi živi.
Pridi, Nuška.
Pojdi z mano
In boš šla
V svet
Čiste domišljije
Dotakni se
Tistega
Kar si si zgolj zamišljala
Kar naprej
V redu je
Če malce te je strah
Včasih se zgodi, da stvari
Ne potrebujejo razlage
Če želiš uzreti raj
Ozri se in poglej
Zadostuje le
Da objamemo nekoga
In nič drugega
Mama.
Tako deluje dobro delo v utrujenem svetu.
Spraševal sem sem, ali te bom spet videl.
Nikamor ne grem, Willy Wonka, dokler ne odplačaš dolga.
Vem, da si poskusil. Jodlarski zakon je jasen.
Do trenutka, ko bo čokolada fizično v mojih rokah ...
Hvala. - Hvala tebi, da si mi rešil življenje.
Najin posel je s tem zaključen. Zdaj se bom vrnil v ljubo Jodlandijo.
Kjer kakavova zrna uspevajo v žalostno malih količinah
in me prijatelji gledajo zviška.
Kaj? Mislil sem, da veljaš za orjaka.
V resnici merim četrt palca pod povprečjem.
Kličejo me Štofeljc.
A kaj hočemo? Poslavljam se, gospod.
Škoda, da moraš iti. - Poslavljam se, sem rekel.
Če bom čokolado delil s svetom, bom potreboval več kot trgovino.
Prepričan sem, da boš. - Potreboval bom tovarno.
No, vso srečo pri tem. - In šefa oddelka za degustacijo.
Oddelek za degustacijo?
Pojdi z mano
Prav.
Vstopil boš ...
Kam?
V svet čiste domišljije
To je porušen grad.
Kar poglej.
In videl boš
V svoji domišljiji
Iskreno, dvomim.
Zavrtiva se
V svet, ki sem ga ustvaril
Ta prizor
Se pojasniti ne da
To kljubuje razlagi.
Če hočeš uzreti raj
Ozri se in poglej
Bi rad kaj naredil?
Bi rad spremenil svet?
Ni slabo.
Ničesar ne poznam
Kar z domišljijo se primerja
Tam boš svoboden
Če resnično
To želiš
Jodlarija, tralalala
Mali dodatek imam za vas
Sedite in ne vstajajte še
Do zadnje jodlarske poslastice
Matko Števančič se je vrnil domov
Vodnik k prijateljem
Zvonka Cingelj na telefon
Veseli Lovro se je zmagoslavno vrnil
K svoji bivši ženički
Videla je nastop, se nasmejala in ga sprejela
Jodlarija, tralalala
Kako sta Zdrgar in Belič končala?
Potrpite še sekundico
In Jodlar vam pokazal bo
Kaj je narobe s to rečjo? Peklenski stroj.
Pokazal ti bom
Tako. Mnogo bolje.
Čevlji, lifting obraza, korekcija nosu, Ibiza
velika stara hiša na podeželju, perilo.
To je kartel. Padli so.
Nič nisva naredila! Razen, da sva zastrupila čokolado.
Policija. Odprite. - Hitro! Pijača je dokaz.
Samo trenutek, policist.
Policija. - Na stranišču sem.
Odprite. - Samo obrišem se.
Še več prihaja, počakajte.
Dajmo.
Ooo!
Izvolite, policist?
Vidva gresta z mano. - Ampak nič nisva naredila.
Odhajata za dolgo.
Zadnji poljub, moj baron? - Piha-čiha.
Prevedel: Nives Košir