Un pēc septiņgades okeāna viļņos
Laiks teikt ardievas tām jūrām septiņām
Un tā pilsēta, kas spārno manus sapņus
Ir turpat aiz horizonta
Dzirdu, kā skan ostas zvans
VONKA
Zeme, ahoi!
Skrandains mētelis un veca ceļasoma
Au revoir, šefpavār.
Kājās cauri, nonēsāti zābaki
Atvaino, pavār!
Tagad man ir jāuzrota
Piedurknes un
Vaiga sviedros jāstrādā
Lai galus kopā savilktu
Esmu ieguldījis visu šokolādē
Nu ar receptēm es savām dalīšos
Lai veicas, Villij!
Man ir ducis sudrabsovrinu
Vēl ķešā
Ardievu, pavār!
Pilna cepure sapņu
Slavens restorāns uz katra ielas stūra
Tur ir Brandino's un bārs Parisienne
- Restorānu karti? - Paldies.
Karti nopirku, kas rāda, kur var paēst
GARDĒŽU GALERIJA
Bija ducis sudrabsovrinu
Bet nu atliek desmit vien
Pašu labāko var atrast šajā vietā
Trīs sovrini, draugs.
Lai gan cenas aizdomīgi augstas ir
Sasiti ķirbi - maksā.
Man ir...
Pieci, seši, septiņi...
Seši sudrabsovrini vēl ķešā
Pilna cepure sapņu
- Notīrīt mēteli, ser? - Nē, paldies.
- Odekolonu? - Nē. Liec mani mierā.
GARDĒŽU GALERIJA
Visbeidzot
Gardēžu galerija
GLIEMJAGODA ĪPAŠĀ ŠOKOLĀDE
Es zināju - mēs reiz to redzēsim
FIKELGRŪBERA LABĀKĀ ŠOKOLĀDE
Viss tieši, kā teici, mammu.
Un, ak, kas tik vēl ne
Šokolādes veikali, lai kur es skatītos
Te mans liktenis
Kas man tik jāpiepilda
VONKA
Izgāzīšos es
Vai slavas laurus plūkšu?
Nekā man cita nav
Tik šokolāde
Un pilna cepure
Sapņu
Jā!
VONKA - SVINĪGĀ ATKLĀŠANA
Aizsapņoties aizliegts.
IZNOMĀ NESAPŅOT! SODS 3 S.
Šajā lielpilsētā var gūt panākumus
Ja ir dotības un čaklums, ļaudis teic
Bet man neteica, ka būs tik sarežǵīti
Un ka nauda vienas dienas laikā
Izkusīs kā sniegs
Vai iedosi sovrinu naktsmājām, draugs?
Protams.
Lūdzu. Ņem, cik vajag.
Paldies.
Nu tik viens sudrabsovrins manā ķešā
Pilna cepure sapņu
Nu, lūk.
Viena glāzīte uz nakti.
Labi.
Sveiks. Nē, beidz. Tiš!
Ej prom, beidz!
Ej prom. Tiš!
Beidz!
Sēdi!
Es atvainojos par Sīko.
Viņam ir neparasta interese par tavām kājām.
Droši vien bikšu dēļ.
Nopirku no pastnieka Minskā.
Acīmredzot tādēļ.
Sīkais varētu augām dienām trenkāt pastniekus, ja viņam ļautu.
Vai ne, puika?
Tu taču neplāno te nakšņot, dēls?
Tikai šonakt.
Rīt ap šo laiku jau būšu stāvus bagāts.
Rīt ap šo laiku tu būsi sasalis ragā.
Nerunājiet muļķības.
Varbūt tiešām ir mazliet pavēsi.
Bet diemžēl es nevaru samaksāt par istabu.
Man ļoti žēl.
Bet, par laimi,
es pazīstu kādu, kas varētu palīdzēt.
Tiešām?
Esam klāt, mister Vonka. Mīļās mājas.
Aizvāc savas netīrās ķepas no durvīm, kranci.
Ja tas esi tu, Blīčer, ceru, ka atnesi džinu.
Man ir kas labāks par džinu, misis Skrabita.
Viesis.
Ko tad neteici?
Laipni lūgts, ser,
viesnīcā un veļasmazgātavā Skrabita un Blīčers.
Jūtieties kā mājās, sildiet kauliņus pie uguns.
Džinu?
Nūdele!
Jā, misis Skrabita?
Noliec grāmatu un iedod viesim glāzi džina.
Nabadziņš gandrīz nosalis līdz nāvei.
Paldies, misis Skrabita. Jūs un jūsu vīrs esat tik laipni.
Vīrs?
Viņš?
Vīrs.
Tu jau gan gribētu, ko?
Nē.
Es gaidu kādu daudz labāku par to slinko lauķi.
Priekā!
Tā ir ārkārtīgi spēcīga dzira.
Ar to var darbināt auto.
Nu, kā varu palīdzēt? Ar istabu?
Jā, bet...
Misteram Vonkam ir īslaicīgas naudas grūtības.
Ak nē. Nevar būt.
Diemžēl tā ir taisnība.
Bet tas drīz mainīsies.
- Ak tā? - Redziet,
esmu tāds kā burvju mākslinieks,
izgudrotājs un šokolādes gatavotājs.
Un rīt no paša rīta Gardēžu galerijā es plānoju atklāt
savu pārsteidzošāko garadarbu.
Jums aizrausies elpa, kad ieraudzīsiet...
Tējkannu?
Nē, tā ir tējas pagatavošanai.
Acumirkli.
Tie ir sautējumam.
Te kaut kur jābūt.
Mieru, mister Vonka. Redzu, ka esat atjautīgs vīrs.
Mums ir piemērots piedāvājums.
Komplekts uzņēmējiem.
Istaba - sovrins par nakti,
bet varat maksāt rīt sešos vakarā.
Vai pietiks laika nopelnīt dažus pensus?
Pilnīgi pietiks, misis Skrabita.
Paldies.
Mazākais, ko varu darīt ceļinieka labā.
Parakstieties šeit, un lieta būs darīta.
Labi.
Izlasi smalko druku.
Ko?
Paldies, Nūdele. Pietiks.
Ko viņa teica?
- Kas tad? - Meitene.
- Kāda meitene? - Tā. Izklausījās, ka teica...
"Izlasi smalko druku." Un te ir daudz...
LĪGUMA NOSACĪJUMI
Vēl un vēl.
Nūdeli nevajag ņemt galvā. Viņa ir tērēta.
Tērēta?
Bāreņa sindroms.
Bāreņa sindroms?
Bāreņa sindroms.
Viņu iemeta veļas šahtā,
vēl bebi, un es aiz labas sirds viņu pieņēmu
un esmu darījusi visu iespējamo, goda vārds,
bet viņas aizdomīgums nav zudis.
Viņa visur saskata sazvērestības.
Nabadzīte.
Jā.
Tie ir standarta noteikumi,
bet varat pārlasīt, ja vēlaties.
Es uzmetīšu aci.
Nu, šķiet, ka viss ir kārtībā.
Tiešām?
Sveiks.
Tad laipni lūgts pie Skrabitas.
APMETIES UZ NAKTI, PALIEC UZ MŪŽU!
Lūk, mister Vonka.
Uzņēmēju luksusa numuriņš.
Lūk, guļvieta, kā arī izlietne ar ziepēm
un konfekte uz spilvena.
Fantastiski.
Cik laipni ļaudis!
Nūdele!
Ei, Nūdele!
Jā, misis Skrabita?
Es tevi meklēju.
Ko jūs vēlaties?
Tevi pārmācīt, nožēlojamais grāmatu tārps.
- Ko es izdarīju? - Tu zini, sīkā draņķe.
- Nerausties! - Ko? Nē, lūdzu.
Ja vēl kādreiz iejauksies manās darīšanās,
sēdēsi te nedēļu. Skaidrs?
Jā, misis Skrabita. Piedodiet, misis Skrabita.
Tu man vēl redzēsi!
VONKA
Sāksim, mamm.
Dāmas un kungi, Gardēžu galerijas apmeklētāji,
mani sauc Villijs Vonka,
un es vēlos jums parādīt brīnišķīgu brīnumu -
neticami apēdamu,
nepārspējami notiesājamu,
kādu pasaule vēl nav redzējusi.
Tāpēc sāciet runāt un beidziet klausīties.
Nē, tā ne, otrādi.
Jūsu uzmanībai... Planierkonča.
Kaut kur džungļos pie Mumbajas
Dzīvo mazas planiermušas
Kam spārni kust bez apstājas, es stāstu taisnību
Šīs mušas sīciņās
Uz šokolādi kāras
Un mīļi lūgtas iedēj tieši Vienu olu končiņā
Un kad tās izšķiļas
No prieka iebļaujas
Cik aizraujoši dzīvot šokolādes viesnīcā
Tās līksmi plivinās, un pēc tam notiek tā
Ka šokolāde paceļas
Un skaisti lidinās
Jo ir šokolāde
Un ir šokolāde
Bet tik no Vonkas taisītās acis no pieres sprāgs
Kabatā naudu sameklē Vonkas šokolādi nopērc sev
Nāciet
Tuvāk visi
Tāds gardums nav baudīts kā šis
Nē, tāds gardums nav baudīts kā šis
Bravo!
Paldies.
Mis Bonbonga?
Jā, mister Gliemjagod.
Izsauciet policiju.
Labi, ser.
- Kurš grib nogaršot? - Es!
Es gribu.
Misters Gliemjagods.
Atvainojiet.
Misters Fikelgrūbers.
Un misters Bakstdeguns.
Kāds pagodinājums.
Jau kopš mazotnes...
Kas par rokasspiedienu!
Lietišķs rokasspiediens, mister Vonka.
Lai skaidrs, ka esmu lietišķs cilvēks.
Nu ko,
nogaršosim tā saukto Planierkonču.
Tā nav tikai šokolāde, vai ne?
Tajā ir...
- zefīrs. - Tieši tā.
Iegūts Peru alteju purvos.
Un karamele.
Bet tā ir...
Sāļa.
Ar krievu klauna saldi rūgtajām asarām.
Un vai tas ir...
Nevar būt.
Ķirsis?
Ko ievākuši labākie ķiršu vācēji
imperatora dārzā Japānā.
Nu, mister Vonka.
Es šai nozarē darbojos ļoti sen
un varu apgalvot, ka no visām šokolādēm, ko jebkad esmu baudījis,
šī neapšaubāmi...
ir absolūti 100 % sliktākā.
Lūk, dāmas un kungi.
Atzinība no mistera...
Pag! Sliktākā?
Mēs trīs esam sīvākie konkurenti,
bet par šo esam vienisprātis.
Labai šokolādei
jābūt vienkāršai. Parastai. Nesarežǵītai.
Turpretī šī
ar tās knifiem un trikiem...
Nu, tā ir vienkārši...
Dīvaina.
Cik žēl!
Ja jums likās, ka šokolāde ir dīvaina,
jums nepatiks tas, kas sekos.
Kas notiek?
- Kas par lietu? - Tā ir planiermuša.
Izlauzusies no kūniņas. Plivina spārniņus kā traka.
Mani mati! Vai to dara muša?
Jā. Bet neuztraucieties.
- Mušai nekas nekaitēs. - Paldies.
Pēc kādām 20 minūtēm tā nogurs un izlidos pa dibengalu.
Ko?
Viņš saka - mēs to izpurkšķināsim!
Jā, es saprotu, ko viņš teica.
Jūs esat jucis, Vonka!
Kurš saprātīgs cilvēks
gribētu šokolādi, kas ceļ gaisā?
Tūlīt noskaidrosim.
Kurš grib Planierkonču?
Es!
Vienu sovrinu, lūdzu. Paldies.
Pateicos.
Vienu sovrinu.
Paldies, kundze. Patīkamu lidojumu.
Skat, es lidoju! Es lidoju!
Kāds no turienes skats?
Ne tik augstu, mīlulīt!
Tinies, sīci.
Tā, pilsoņi. Te nav ko redzēt.
Saujiņa ļaužu nepakļaujas gravitācijas likumiem.
- Jā. - Ķeriet ciet, puiši.
Tās ir Planierkončas, ser. Tā jābūt.
Diemžēl esam saņēmuši par jums sūdzības.
Sūdzības?
Jūs traucējat citu iestādījumu darbību.
Diemžēl esmu spiests jūs padzīt
un konfiscēt jūsu ieņēmumus.
Ei! Ko jūs darāt?
- Nekas, nauda aizies cēlam mērķim. - Laidiet!
Slimiem bērniem vai tamlīdzīgi.
Piedodiet, ser. Likums ir likums.
Nāc šurp, palaidni!
Vai atstāsiet vismaz sovrinu?
Man jāsamaksā par istabu.
Še.
Paldies.
Labvakar, mister Vonka.
Kā gāja?
Ne gluži tik labi, kā cerēju.
Cik žēl! Diemžēl tagad jānorēķinās.
Par laimi, istaba būs nomaksāta.
Šķiet, vienojāmies par sovrinu.
Par istabu, jā.
Bet jūs esat izmantojis dažas ekstras
savas uzturēšanās laikā pie mums.
Tiešām?
Jā, tiešām.
Ierodoties izdzērāt glāzi džina
un, ja pareizi atceros,
pasildījāt kauliņus pie uguns.
Tā bija gan, misis Skrabita.
Kauliņu sildīšana ir ekstra.
Un viņš izmantoja kāpnes, lai nokļūtu istabā.
Tad vēl maksa par kāpnēm,
par katru pakāpienu, diemžēl. Augšā un lejā.
Sakiet, mister Vonka,
vai izmantojāt mini spa?
Te ir mini spa?
Mini ziepju gabaliņš.
Pie izlietnes.
Iespējams, mazliet pieskāros.
Re? Pat Blīčers zina -
nevajag aiztikt ziepes, un viņš uzauga grāvī.
Pievienojam matrača un gultasveļas nomu un sodanaudu par spilvenu.
Kopā sanāk...
Desmittūkstoš sovrinu.
Jūs jokojat?
Viss ir rakstīts smalkajā drukā.
Man nav 10 000 sovrinu.
Tad mums ir problēma, mister Vonka.
Parāds būs jāatstrādā veļasmazgātavā.
Par sovrinu dienā.
Desmittūkstoš dienu ir...
Divdesmit septiņi gadi.
- Ei! - Četri mēneši.
Un 16 dienas.
Jūs laikam esat misters Vonka.
Kas esat jūs?
Abaks Krančs, zvērināts grāmatvedis.
Vismaz biju.
Tagad...
Viņš te ir vadītājs.
Klausi viņu, citādi atrausies no manis.
Paipera Benca.
Santehniķe.
Šī ir mis Lotija Bella.
Sveiki.
Viņa ir nerunīga.
Un es esmu Lerijs Čaklsvorts!
Komiķis.
Viņi apveda ap stūri arī jūs?
Diemžēl jā.
Arī mēs, vajadzības spiesti, meklējām lētas naktsmājas,
bet neizlasījām to, kas rakstīts smalkajā drukā.
Mirklis muļķības, kam seko bezgalīga nožēla.
Gluži kā mana trešā laulība.
Atvainojiet, jokoju par daudz.
- Jā. - Par daudz.
Biju precējies tikai vienreiz,
un neveiksmīgi.
Jābūt taču kādai izejai.
Domā, neesam mēǵinājuši?
Logi aizrestoti,
durvis sargā suns.
Pat ja izdotos izkļūt,
tas līgums ir dzelžains.
Ja nebūsi uz pārbaudi, Skrabita izsauks policiju,
tevi atvedīs atpakaļ,
un viņa pievienos tūkstoti par neērtībām.
Labi, atpakaļ pie darba! Ejam, mister Vonka.
Nāciet man līdzi.
Jūs būsiet šeit. Pie ziepjūdens.
Vispirms jāņem drēbju čupa
Un tad jāiemet tā mucā
Berz, berz
Tad to laid caur veļas ruļļiem un griez rokturi
Berz, berz
Un tad pakar augstu gaisā, Līdz tā gandrīz sausa
Berz, berz
Bet dziesmas dziedāšana dienu saīsina
Berz, berz
Bet tā tik un tā ir gara.
Ņemam pletīzeri rokā
Izgludinām visas krokas
Berz, berz
Jāsaloka tā, kā mācīts, ja ne - sarās
Un mums nedos ēst, ēst
Paši parakstījām to, tāpēc tagad jāvergo
Berz, berz
Un, ja nepiekrītat...
Skatiet 5. punktu.
Septīto A iedaļu.
Divdesmit otro paragrāfu.
D daļu.
Kur rakstīts...
Berz, berz
Apkalpošana numuriņā.
Es teicu, lai izlasi smalko druku.
Nav mana stiprā puse.
Tu neproti lasīt, ja?
Visu uzmanību esmu veltījis tikai šokolādei.
Skaidrs.
Visā pārējā esmu paļāvies uz svešinieku laipnību.
Un, lūk, kur tas tevi novedis.
Melnstrādnieka kambarī.
Tev ir gulta.
Tev bija gulta.
Galds un izlietne, kas ir arī klozetpods.
Ūdenim ir
divas temperatūras. Auksts...
un vēl aukstāks.
Cik daudz esi parādā?
Desmit tūkstošus.
Tev paveicies. Es esmu parādā 30.
Ko? Kāpēc tu viņiem esi parādā?
Sapratu, ka tevi atrada veļas šahtā.
Jā. Pieņēma aiz labas sirds
un piestādīja par to rēķinu.
Kādi briesmoņi.
Alkatīgais paņem arī no lūdzēja, mister Vonka.
Tā laikam ir iekārtota pasaule.
Beidz, Nūdele.
Tā runā tavs bāreņa sindroms.
Kas?
Bāreņa sindroms.
Un mēs neēdīsim samazgas.
Ko tu dari?
Gatavoju šokolādi, saprotams.
Kāda tev garšo? Tumšā? Baltā? Riekstu? Traka?
Nezinu.
Nekad neesmu ēdusi.
Nekad... Tu nekad neesi ēdusi šokolādi?
Nē.
Ko?
Nekad neesi ēdusi šokolādi?
Saku - nē.
Neticami. Kaut kas nedzirdēts.
Tev par laimi,
man ir pasaulē labākās sastāvdaļas
šajā mobilajā fabrikā.
Ar ko sākt? Tāds ir jautājums.
Es zinu!
Sudraba maliņas.
Gatavotas no kondensētiem negaisa mākoņiem
un šķidrās saulesgaismas.
Palīdz ieraudzīt cerības stariņu
aiz izmisuma padebešiem.
Tas, kas mums vajadzīgs,
vai ne?
Vienmēr esi gribējis gatavot šokolādi?
Nē.
Kad biju tik vecs kā tu,
es gribēju būt burvju mākslinieks.
Mana mamma bija pavāre.
Mēs dzīvojām pie upes, divi vien.
Mūsu pašu ideālajā pasaulītē.
Cik atceros,
es to vien darīju, kā centos izdomāt
kādu jaunu triku, ar ko pārsteigt mammu.
Bravo!
Bet īstos brīnumus radīja viņa.
Mums nebija daudz naudas, bet ik nedēļu
viņa pārnesa mājās vienu kakao pupiņu.
Un uz manu dzimšanas dienu bija gana,
lai pagatavotu vienu šokolādes tāfelīti.
Bet tā nebija parasta šokolāde. Nepavisam ne.
Šī noteikti ir labākā šokolāde pasaulē.
Nezinu gan.
Runā, ka vislabākā esot nopērkama Gardēžu galerijā.
Tā nevarētu būt labāka par tavējo.
Tas nav iespējams.
Nu, tā nu ir gadījies,
ka es tiešām zinu mazu noslēpumu,
ko nezina pat tie švīti.
Kāds tas ir?
Es pateikšu.
Kad būsi vecāks. Tagad ej gulēt.
Mums jāaizbrauc, mamm.
Uz kurieni?
- Uz Gardēžu galeriju. - Ko?
Lai atvērtu bodīti?
Jā.
Ar mūsu uzvārdu virs durvīm.
Tas ir brīnišķīgs sapnis, mīļais.
Un viss?
Tas ir tikai sapnis?
Paklausies.
Viss labais šai pasaulē ir sācies ar sapni.
Tāpēc turies pie savējā.
Un, kad tu cienāsi visus ar šokolādi,
es būšu tev līdzās.
Apsoli?
Vēl vairāk.
Zvēru pie mazā pirkstiņa.
Bet tagad...
guli.
Tad kāds tas bija, Villij?
Kāds bija tas noslēpums?
Es tā arī neuzzināju.
Drīz pēc tam viņa saslima.
Pēkšņi man nebija nekā, tikai viena viņas šokolādes tāfelīte.
Tāpēc es esmu šeit, Nūdele.
Lai sajustos tāpat kā toreiz,
kad mēs kopā ēdām šokolādi.
Kā tu to domā?
Mamma reiz apsolīja, ka tad, kad cienāšu visus ar šokolādi,
viņa būs man līdzās.
Zinu, tas izklausās traki, bet ceru, ka viņa solījumu turēs.
Viņa pat varētu izstāstīt savu noslēpumu.
Ņem. Nogaršo.
Kaut tu nebūtu to darījis.
Tev negaršo?
Nē.
Man garšo. Vienkārši...
Kas?
Nu katra diena bez šokolādes būs vēl grūtāka.
Tad kā tev patiktu ēst šokolādi, cik lien, katru dienu
līdz pat mūža galam?
Līdz mūža galam?
Līdz mūža galam.
Kas man jāizdara?
Viens sīkums. Izved mani laukā.
Tu esi jucis?
Tas ir viegli. Atradīšu aizstājēju,
un tu mani izvedīsi veļas ratos.
- Bet... - Uz dažām stundām.
Neviens pat nepamanīs.
Kāda tad jēga?
Lai pārdotu šokolādi!
Peļņu sadalīsim un atmaksāsim parādu.
Tā ir jauka doma, Villij.
Lieliska doma.
Bet tas neizdosies.
Izdosies. Ēd šokolādi.
Tu nesaproti.
Misis Skrabita ir kā vanags.
Viņa seko līdzi visam, kas ienāk un iziet no mazgātavas, izņemot...
Ha!
Kas?
Nē, nekas.
Labi.
Ha!
Divkāršs "ha". Tas nav nekas.
Tā ir Sudraba maliņa. Tev radās ideja.
Labi.
Viņa zaudēja uzmanību tikai vienreiz, kad mazgātavā ienāca aristokrāts.
Viņš tikai pajautāja ceļu,
bet šī izklājās viņa priekšā kā paklājs.
Tas bija pretīgi.
Tieši tā, Nūdele.
Mums tikai jāatrod aristokrāts un jāizšmauc, kamēr viņa aizņemta.
Jā, bet...
kur mēs atradīsim aristokrātu?
Ha!
Ha?
Ha!
Divkāršs "ha".
Tev ir zīmulis un papīrs?
A-ha.
Man ir ideja.
Esmu atnācis izsūdzēt grēkus.
Smuki dziedat, puiši. Tā turpināt.
Piedod man, tēvs. Esmu grēkojis.
Kopš pēdējās grēksūdzes esmu apēdis 150.
Kārdinājumam pretoties ir tik grūti.
Sūtiet mani lejā.
Uz redzīti.
Labvakar, šef.
Viņi gaida.
Liels paldies.
Labvakar, kungi.
Esmu atnesis rēķinu.
Viens šokolatjē
padzīts par parasto cenu.
Tieši tā, mīlīši.
Nav nekā labāka. Jā.
Sakiet, šef,
vai negribat nopelnīt vēl?
Es klausos.
Mūsuprāt, Vonkas gadījumā
ar padzīšanu vien varētu būt par maz.
Viņš ir prasmīgs.
Pārāk prasmīgs.
Turklāt par šokolādi prasa tikai vienu sovrinu.
Tātad to var atļauties ikviens, pat...
Ziniet...
Nabadzīgie?
Ak vai.
Man tikko sametās nelabi.
Varat, lūdzu, nepieminēt šo demogrāfisko grupu manā klātbūtnē?
Viņam nepatīk vārds "nabadzīgie".
Piedod, Fēliks.
Mēs gribam, lai nododat Vonkam
ziņu.
Pastiprinātu ar fizisku spēku.
Ja viņš atkal mēǵinās te pārdot šokolādi,
ar viņu var notikt mazs nelaimes gadījums.
Kurā viņš mirs.
Jā, es to jau sapratu.
Tas nav jāsaka skaļi.
Pārliecinos, ka esam uz viena viļņa.
Uz tava viļņa neviena nav.
Ko tas nozīmē? Nu, es saprotu...
Lai gan - ko tas nozīmē?
Kungi, lūdzu.
Nu, ko teiksiet, šef?
Esam vienojušies?
Paklausieties, esmu likuma kalps.
Nevaru tā iebiedēt jūsu konkurentus.
Man žēl.
Tā, tā, šef.
Redzu, ka esat godavīrs.
Paldies.
Bet pajautājiet sev...
SAMAKSĀTS ŠOKOLĀDĒ
Vai saldumkāre jums ir?
Jā gan
Izsalkums, kas remdējams?
Vai saldumkāre jums ir?
Jā gan
Tad mums ir viss, kas vajadzīgs
Sirdsapziņas nieki ir lieki
Ir tikai
Dots pret dotu
Tad simts gardāko našķu
Nē, es tomēr atsaku
Apsolīju sievai
ēst mazāk šokolādes, lai būtu formā
uz policistu balli, tāpēc...
Bet saldumkāre jums ir?
Jā gan
Tā man ir jau kopš mazotnes
Nerātnais saldummīlis
Patiesi
Tik saldumi jums prieku nes
Uz punci neskatieties
Tas nieks!
Beidziet.
Kāju pirksti jāredz nav
Tad
Septiņsimt kastīšu
Daudz šokolādīšu
Nē!
Kungi, pieliekam visas pūles.
Vai saldumkāre jums ir?
- Man ar - Kungi.
Vai šokolādi mīlat jūs?
Jā, ļoti.
Vai jums konča salda
- Šķiet garda? - O jā.
Mēs varam dot jums daudzum, daudzum
Daudzum, daudzum daudz
Kāpēc es dziedu?
Ja sieva žēloties sāk
Par apaļumiem rāt
Tad drēbnieks
Var brīnumus veikt
ELASTŪZU ŠŪŠANA
Nē, tā neies krastā
Tūkstoš astoņsimt kastu?
O, lai iet
- Bella. - Te.
Benca.
Čaklsvorts.
- Krančs. - Te.
Vonka.
Blīčer!
Pods atkal aizdambējies.
O! Ne ar ko nesajaucamā mīlestības balss.
Ko?
Nesakiet, ka neesat pamanījis.
Ko?
Viņa jūs neprātīgi mīl.
Misis Skrabita?
Kā apmāta.
Kāds brīnums? Paskatieties uz sevi.
Vīrs kā ozols.
Jums tikai mazliet jāuzpucējas.
Nopērciet jaunas drēbes.
Ieejiet vannā.
Vannā?
Jūs zināt, kā mēdz teikt, vai ne?
Kā tad mēdz teikt?
Par potīti teiks viņa paldies.
Jā.
- Par ceļgaliem priecāsies. - Nuja.
Bet, ja apburt viņu gribi...
Runā.
Cisku parādi.
Blīčer!
Jau iet pāri malām.
- Ej iekšā. Pie darba! - Labi.
Man jau līdz potītēm!
Dienaszaglis.
Blīčer!
Tas nolādētais slinkais lauķis.
Kas tev tur ir?
Nekas.
Vai tev patīk sēdēt būrī?
Nu labi.
Nesen biju pie profesora Monokļa pēc veļas.
Jā.
Viņš raksta grāmatu par bavāriešu karaļiem.
Garlaicīgi.
Viņam pie sienas ir dižciltīgo portreti.
- Un tad? - Un šī seja
šķita pazīstama.
BARONS BLĪKOVIČS
Iepūt man! Uz mata kā...
Misters Blīčers.
Tātad Blīčers ir bavāriešu aristokrāts?
Ej atnes man džinu!
Vispirms jāņem drēbju čupa
Un tad jāiemet tā mucā
Berz, berz
Tad starp veļas ruļļiem ieliec
Tikai centies nenožņaugties
Berz, berz
Ei, Sīkais, vari jozt, pastnieka biksēs kost!
Te kaut kas ir noticis
Jo šīs dziesmas teksts ir cits
Berz, berz
Tad nu beidzot atvilki savu slinko...
Esi kaut ko izdarījis ar matiem?
Varbūt.
Varbūt nē.
Kur tu ņēmi tādus dungriņus?
Pazaudētajās mantās.
Ko...
man piestāv?
Jā.
Nav ne vainas.
Ko tu tai tālajā galā dari?
Sildu ceļgalus.
Varbūt nāc šurp un iedzer glāzi džina?
Varbūt nāc šurp,
kur ir karsti.
Ak kungs!
Dāmas un kungi, jūsu uzmanībai
mans jaunākais izgudrojums -
inovācija veļas mazgāšanā.
Berz, berz
Uzdošu jautājumu:
kā Sīkais vēlas pavadīt laiku? Dzenājot pastnieku.
Un ko es esmu spiests visu dienu darīt?
Berzt, berzt
Bet tagad ar Villija Vonkas varen veiklo vešas velētāju...
nelieciet atkārtot - Sīkais varēs skriet,
bet man būs prieks.
Berz, berz
Uz brīdi iziešu.
Atgriezīšos pirms pārbaudes.
Līdz tam Sīkais ir piekritis...
Berzt, berzt
Nu, pastāsti man par Bavāriju.
Par ko?
Savu dzimto pusi.
Ā, jā. Tā ir ļoti... bavāriska.
Gaiss tīrs.
- Tiešām? - Jā.
Izdevās! Lieliski, Nūdele.
Neticami, ka nostrādāja.
Skat, cik daudz šokolādes šonakt pagatavoju.
Mēs to pārdosim un būsim...
Ak nē.
Kas notiek, Villij?
Ne jau atkal.
Kur ir šokolāde?
Nezinu, kā tev to pateikt, bet... tā ir nozagta.
Nozagta?
Kurš nozaga?
Oranžais vīriņš.
Kas?
Oranžais vīriņš. Neesmu stāstījis?
Nē, neesi.
Viņš ir mans ienaidnieks. Tik garš.
Ierodas nakts vidū
un nozog visu šokolādi.
Ik pēc dažām nedēļām pēdējos trīs četrus gadus.
Tiešām?
Reizēm viņu pamanu
tajā dīvainajā pusnomoda stāvoklī.
Zaļie mati zaigo mēnessgaismā.
Zaļi mati?
- Kādudien es viņu noķeršu. - Villij.
- Un tad... - Villij!
Tu taču nedomā, ka es tam ticēšu?
Protams, domāju.
Kā citādi to izskaidrot?
Es nezinu...
tu aizej gulēt,
sapņo par Zaļo vīriņu...
Oranžs, zaļi mati. Jā.
...un, kamēr sapņo,
aprij visu šokolādi!
Apriju...
Tas ir daudz loǵiskāk.
- Uz ko es vispār cerēju? - Pats apēdu šokolādi?
- Stulbās Sudraba maliņas. - Šaubos.
Ei!
Mana šokolāde nav stulba.
Ja misis Skrabita būtu mūs pamanījusi, es tagad būtu būrī.
Es atvainojos.
Pagatavosim jaunu šokolādi.
Tikai problēma, ka beidzies piens.
Nu, tā nav problēma.
Piens.
A - tā ir zagšana.
Un C...
Vonka neizmanto kuras katras govs pienu.
Šim īpašajam darinājumam
man nepieciešams žirafes piens.
Nu labi.
Vispār zooloǵiskajā dārzā ir žirafe.
Bingalā!
Bet, A, zoodārzs ir uz otru pusi.
Lieliski.
Un B...
tu nevari vienkārši tur ieiet un slaukt žirafes.
Tāpēc, mīļā Nūdele, mums paveicies,
ka Oranžais vīriņš neatrada šo.
Kas tas ir?
No zooloǵiskā dārza vadības.
Atzinība par ilgajiem darba gadiem.
Bet es te strādāju tikai gadu.
Tāpēc ir tikai viena šokolāde.
Nu ko, liels paldies.
Lūdzu. Arlabunakti!
ZOODĀRZS
Teicami, Nūdele.
Kas tā īsti ir?
To sauc Lielā izpriecu nakts.
Šokolādes konfekte, kas atdarina jautru vakaru pilsētā.
Ārējais slānis ir šampanieša trifele.
Cik gardi!
Nākamais ir baltvīns.
Kam seko sarkanvīns.
To es saprotu!
Tad iet vaļā dziesmas un dejas.
Mēs šonakt ballēsimies!
Kad tiks līdz viskija īrisam, viņš kļūs emocionāls.
Viņa bija vienīgā, ko esmu mīlējis!
Viņš varētu izdarīt ko neapdomīgu.
Es viņai piezvanīšu. Kas tur slikts?
Hallo, Gvenij? Te Bazils. Gribēju pateikt,
ka vienmēr esmu tevi mīlējis.
Es tevi ļoti mīlu. Ko?
Bazils Bonds. Sēdējām blakus ķīmijas stundās.
Nē, neliec nost klausuli!
Visbeidzot vecs portvīns no skapja dziļumiem...
Ejam.
Nūdele, ejam.
Kāpēc tie nelido prom?
Es nezinu.
Varbūt nav par to domājuši.
Tu joko?
Nē, nopietni. Tā ar tiem flamingiem ir.
Viņiem vajag, lai kāds parāda ceļu.
Žirafe.
Žirafe. Žirafe.
TĪĢERIS
Žirafe.
Tev ir jāiemācās lasīt.
Kāpēc?
Tevi gandrīz apēda tīǵeris.
Uzsvars uz "gandrīz".
Mani gandrīz ir apēduši daudzi,
neviens nav dabūjis vairāk par kumosu.
Žirafe.
Labi, es iemācīšos lasīt.
ABIGEILA
Labvakar, mis...
Abigeila.
Tikai mieru.
Atnesu akāciju dražē.
Žirafes ir kā trakas pēc manām akāciju dražē.
Tās viņām patīk vairāk par visu.
Izņemot pazodes pakasīšanu.
Pamēǵināsi, Nūdele?
Es?
Jā. Kāpēc ne?
Labi.
Tu viņai patīc.
Mis Abigeila,
ja mana kolēǵe jūs labi pakasītu,
vai jūs neatvēlētu mums pāris pintes sava piena?
Nu...
vai esi to jau darījis?
Vienreiz. Āfrikā. Iespaidīgs zvērs.
Viņa bija mežonīga?
Mežonīga?
Viņa bija absolūti nevaldāma.
Tev visur ir pa gaisa pilij, Villij.
Tā laikam ir-dele, Nūdele.
Ir-dele?
Tā nevar teikt, vai ne?
Ar "Nūdele" nekas nerīmējas.
Kā tu tiki pie tāda vārda?
Nav svarīgi.
Pastāsti.
Šis.
Viss, kas man ir no īstajiem vecākiem. Redzi?
"N" nozīmē Nūdele. Vai Nora, vai Nīna...
vai nekas.
Vai nevari atrast īpašnieku?
Domā, neesmu mēǵinājusi?
Bērnībā es cerēju, ka atradīšu vecākus.
NŪDELES SAPNIS
Un ka viņi dzīvo skaistā, vecā ēkā, kas pilna ar grāmatām.
Mamma gaidītu mani pie durvīm,
un es mestos viņas skavās. Viņa apkamptu tā,
it kā nekad negribētu laist vaļā.
Bet tad sapratu, ka tas ir tikai stulbs sapnis.
Tajā nav nekā stulba.
Tiešām?
Zinu, ka tev nav bijusi viegla dzīve, Nūdele. Bet tā kļūs labāka.
Es neļaušu tev satrūdēt tai mazgātavā.
Apsoli?
Vairāk nekā apsolu.
Zvēru pie mazā pirkstiņa. Svētāka zvēresta nav.
Ķeries pie kasīšanas!
Drīz sargs atžirgs un būs te-dele, Nūdele.
Te-dele!
Tāda vārda nav!
Turpināšu pie tā strādāt.
Tik uz brīdi
Dzīve vairs nešķita grūta
Tik uz brīdi
Es aizmirsu skumjas, ko jūtu
Nakti dienā pārvērš viņš
Bet neļauj sev aizrauties
Nelaid citus sev klāt
Neļauj sirdī ienākt pat uz brīdi
Pat ne uz brīdi
Izdomāju, Nūdele. Paklausies!
Nūdele, Nūdele, ābolštrūdele
Kāds dzīvo pilī
Bet citi - būdelē
Čūskas, flamingi, lāči un pūdeļi
Dziesmiņa šī uzlabos tev omeli
Nūdel-dī-dī, Nūdel-dī-bums
Villij!
Un ir tik varen jautri mums
Paldies, Abigeila!
- Tik uz brīdi dzīve ar mani dzen jokus - Nūdele, Nūdele...
Kāds dzīvo pilī, bet citi - būdelē
- Tik uz brīdi - Čūskas, flamingi
- Izmetu debesīs loku - Lāči un pūdeļi
Dziesmiņa šī uzlabos tev omeli
- Viņš ir labākais - Nūdel-dī-dī, Nūdel-dī-bums
- Kas ar mani noticis - Un ir tik varen jautri mums
Šef,
atceraties puisi, ar kuru gribējāt parunāt?
Tik uz brīdi
Dzīve vairs nešķita grūta
Un tik uz brīdi
Es aizmirsu skumjas, ko jūtu
Mister Vonka!
Aprunāsimies zem četrām acīm.
Protams, policist.
- Vari iet, Afabl. - Tiešām, ser?
Jā. Tas jānokārto man ar misteru Vonku.
- Mūc, Nūdele. - Bet, Villij...
Neraizējies. Esmu izkūlies ne no tādām ķezām vien.
Tiekamies pie ratiem.
Policista kungs,
ja runa ir par Abigeilu...
Man tev ir ziņa, draugs.
Nepārdod šokolādi šajā pilsētā!
Saprati?
Diemžēl īsti ne.
Tu vēl brūķēsi muti, konfekšniek? Es teicu...
Nepārdod šokolādi!
Šoreiz dzirdēji?
Man ausīs ir ūdens.
Jā... Tev...
Labi, loǵiski.
Paklau, piedod.
Neesmu savā ādā.
Patiesību sakot, es negribu to darīt.
Es negribu, lai to darāt.
Bet man ir jānodod tev ziņa.
Ja vēlreiz šai pilsētā pārdosi šokolādi,
dabūsi vairāk nekā tikai punu uz galvas.
Man uz galvas nav puna.
Kas man šodien lēcies? Es...
- Uzgaidīsi? - Labi.
Lord Blīkovič.
Misis Skrabita,
tavas acis ir kā divas truša spiriņas olu krēma bļodiņās.
Tu gan māki smalki izteikties.
Tiksimies lejā.
Aidā!
Mister Vonka.
Prieks, ka piebiedrojies.
- Es taču nenokavēju? - Nē.
Pēdējā brīdī, bet...
Vai Sīkais darbu paveica?
Patiesībā Sīkais bija labs puika
un produktivitāte ir augusi par 30 %.
Pēcpusdienā pat atpūtāmies.
Bet tas nav galvenais.
Tas ir galvenais.
- Ne tagad, Lerij. - Atvaino.
Galvenais ir tas...
Kur tu biji?
Un kāpēc tu od pēc žirafes?
Laikam esmu parādā paskaidrojumu.
Lieta tāda...
es gatavoju šokolādi.
Ne jau šādu tādu.
Bet labāko pasaulē.
Nūdele man glaimo, bet viņai taisnība.
Tā ir izcila.
Plāns ir pārdot šokolādi un atmaksāt Skrabitai.
Vismaz tāds bija plāns, līdz...
Es minēšu. Tev bija saķeršanās ar policijas šefu?
Kā tu zini?
Es biju Gliemjagoda grāmatvedis.
Vismaz uz nedēļu. Viņa grāmatvedis bija slims.
Uz staciju.
Un mani izsauca no otras valsts malas, lai viņu aizstātu.
Labvakar, mister Gliemjagod. Man tikai vajag jūsu parakstu uz...
Likās vienkāršs darbiņš.
Līdz es sapratu,
ka grāmatvedības žurnāli ir divi.
Viens domāts varasiestādēm,
bet otrs atklāj patieso ainu.
Gliemjagods, Fikelgrūbers un Bakstdeguns jau gadiem ilgi ir uz vienu roku.
Šokolādes kartelis, ja vēlaties.
Viņi atšķaida savu šokolādi
un noblēdīto uzkrāj slepenā tvertnē dziļi zem katedrāles,
ko cauru diennakti sargā korumpēts garīdznieks
un 500 mūku šokoholiķu.
Tur iekļūt var tikai ar slepenu liftu,
un tad jātiek garām atslēgu pārzinei.
Pazemes sardzei, kas sauli nav redzējusi gadiem.
Labvakar.
Tur lejā ir tūkstošiem litru šokolādes,
un kartelis to izmanto kukuļošanai...
SAMAKSĀTS ŠOKOLĀDĒ
...šantāžai un konkurentu izspiešanai.
Man vienalga, ka tie bija skolēni, viņi bija ceļā. Nākamreiz
spied gāzes pedāli.
Mis Bonbonga?
Labrīt, mister Gliemjagod.
Turpmāk es virsgrāmatu turēšu seifā.
Labi, ser.
Mister Kranč?
Jā?
Jūs esat atlaists.
Skaidrs, ser.
Man žēl, mister Vonka,
bet viņi tevi iedzinuši stūrī.
Tu nevari atvērt veikalu, netirgojot šokolādi,
un nevari tirgot šokolādi bez veikala.
Ei, Nūdele!
Kas ir, Villij?
Uzmanies!
Kam tas domāts?
Tava alga. Līdz mūža galam, atceries?
Tev tas nebija jādara.
Kā nu ne?
Es tev devu vārdu.
Paldies.
Un man ir kaut kas tev.
Man?
Kas tas ir?
Pa pusei pilna glāze?
Otrādi.
Pustukša glāze.
Tas ir "A".
Pirmais burts.
Es tev mācu lasīt.
Ak, Nūdele.
Negribu, lai manu biznesa partneri apēd tīǵeris.
Vai gandrīz apēd.
Joprojām esam partneri?
Jā, bet es nezinu, kā mēs pārdosim šokolādi.
Ikreiz, kad uzrastos policija, tev būtu jāizkūp gaisā.
Kā burvju māksliniekam.
Nuja!
Bet viena lieta - to darīt uz skatuves.
Tur ir virves, trīši un lūkas. Uz ielas nekā tāda nav.
Patiesībā ir.
Lūkas ir pa visu pilsētu.
Lietus ūdens notekas.
Labprāt parādīšu, ja ņemsiet mani bariņā.
Ja meklējat darbiniekus,
darīšu visu, lai tiktu prom un izlīgtu ar sievu.
Praktisku iemaņu man nav, bet es protu runāt tā, it kā būtu zem ūdens.
Un, ja jums vajag kādu sakaru jomā, esmu īstā.
Lotija?
Ko? Kāpēc blenžat?
Es nezināju, ka viņa prot runāt.
- Man likās, ka esi mīms. - Nē.
Es agrāk strādāju telefonu centrālē.
Tolaik biju liela pļāpa.
Bet, kopš nonācu šeit,
man īsti nebija par ko runāt.
Negribu apdzēst jūsu dedzību ar aukstu ūdeni,
bet, ja misis Skrabita jūs pieķers,
jūs visi pusgadu sēdēsiet būrī. Tāpēc padomājiet par to,
pirms iesaistāties tajā vieglprātīgajā afērā.
Bet mēs neesam vieglprātīgi, Abak. Vilija šokolāde ir satriecoša.
Pagaršo.
Tu esi ļoti laipna, Nūdele.
Man vienalga, cik viņa šokolāde ir garda.
Kad sāksim?
Barbara, gribu pajautāt,
vai tu mani precēsi?
Nezinu, Kolin.
Tu esi jauks, bet es meklēju kādu,
kas pilnīgi sajauks man galvu.
Aizraus piedzīvojumu pilnā dzīvē.
Vai tas varētu būt tu?
Nē.
Ne ar manu hronisko pašapziņas trūkumu.
Es nu labāk došos.
- Bet, Kolin... - Piedod, ka izniekoju tavu laiku.
Taksi!
Mesjē, ko jūs vēlētos?
Ak, viesmīli.
Vai ir kaut kas salauztai sirdij?
Takši pie jums nepiestāj, Meiteņuprāt, esat vājš
Jūs izmircis un kļūstat vecs Jums dūša papēžos
Taisnība.
Kad uz jums skatās kāds, Šķiet, esat neredzams
Vai kaut kas brūns, kas pielipis Pie kurpes zoles apakšā
Vai jūs mani izsekojāt?
Bet aizdzīs domas drūmās Žirafes piena makarūns
Nogaršojiet un dejosiet pie cita meldiņa
Ardievu, bezspēcība un bailes no it visa
Tik apēdiet un šķitīs jums, ka esat trīsmetrīgs
Jo ir šokolāde
Un ir šokolāde
Tik no Vonkas taisītās kļūst pašapzinīgs prāts
Viņš te nemaz nestrādā.
Kabatā naudu sameklē Vonkas šokolādi nopērc sev
Madām, vienu skūpstu
Jā, lūdzu!
- Tāds gardums nav baudīts kā šis - Nē
Tāds gardums nav baudīts kā šis
- Vai jau nogaršoji jauno? - Nē
O, tad tev jānoprovē
Apēdiet vienu un jūs ieskaus Brodvejas šovs
Tik aizraujošas ziņas
Anekdotes smieklīgas
Un viss, ko todien darīsiet, tiks horeografēts
Sen jūs matus zaudējis
Tagad pliks ir pakausis
Neraudiet, es cienāju
Ar gardo ērkuļa eklēru
Un tajā ir vaniļa no tirdziņa Manilā
Bet apēdiet vairāk par trīs Un būsiet kā gorilla
Jo ir šokolāde
Un ir šokolāde
Tik no Vonkas taisītās jums kājas cilājas
Kabatā naudu sameklē, Vonkas šokolādi
Mutes taisiet ciet! Visus pārmeklēt
Vai tāds gardums ir baudīts kā šis?
Tāds gardums nav baudīts kā šis
Kabatā naudu sameklē
Vonkas šokolādi nopērc sev Kabatā naudu sameklē
Vonkas šokolādi nopērc sev
Daudzi lasīt māk, dažiem jāmācās
KAĶIS
Vai tu zini, kas tur rakstīts?
Nav ne jausmas man
Tas ir patskanis, un tas - līdzskanis
Ko tu teici? Blēņas viss
Man vairs spēka nav
Neviens gardums nav pirkts tā kā šis
- Jo ir šokolāde - Es saprotu.
- Un ir šokolāde - Taisnība.
Tikai Vonkas taisītā cērt robu maciņā
Jā, bet cenšos pateikt, ka...
Ja tam punktu nepieliksim
Mūs piemeklēs
Šoko-apokalipse!
Izzudīsim mēs
Bet, draugi...
Tāds gardums nav baudīts kā šis
Nē, tāds gardums nav baudīts kā šis
- Jo ir šokolāde - Jo ir šokolāde
Tik pēc manis taisītās jūs nosvinēsiet kāzas
Mēs nupat apprecējāmies
Vonkas šokolādei sakām paldies
Sveicam jauno pāri
Tāds gardums nav baudīts kā šis
Nē, tāds gardums nav baudīts kā šis
Vai tāds gardums ir baudīts kā šis?
Nē, tāds gardums nav baudīts
Nē, tāds gardums nav baudīts kā šis
Tā, kur viņš ir? Kur viņš palika?
Tad lūk, kā tu to dari.
Afabl,
lai uz katras lūkas būtu pa policistam.
Tiešām, ser?
Vai nevajadzētu izmeklēt neatklātās slepkavības?
Nē, šis ir svarīgāk. Labi.
Zini? Man vajag palīdzību. Lūk, tā.
Pēdējā laikā esmu pieņēmies svarā par 70 kilogramiem.
Iekriti!
Pie joda!
Izlaid mani!
Es pieprasu atbrīvošanu.
Neticami. Tas prot runāt.
Protams, es protu runāt. Izlaid mani, citādi es spiegšu.
- O! - Izlaid mani!
Vispirms es tevi kārtīgu apskatīšu.
Labvakar.
Tātad tu esi tas jocīgais vīriņš, kas man seko.
Jocīgais vīriņš? Kā tev nav kauna?
Tavai zināšanai, esmu pilnīgi cienījama auguma
umpass-lumpass.
Umpa - kas?
Patiesībā Lumpzemē
es tieku uzskatīts par visai prāvu.
Mani sauc par Garo.
Tāpēc būšu pateicīgs, ja neblenzīsi uz mani
kā uz nejauku puņķi kabatlakatiņā.
Tas ir nepatīkami un, atklāti sakot, rupji.
- Piedod. - Tagad izlaid mani.
Tev nav nekādu tiesību stūķēt burkās nevainīgus svešiniekus.
Nevainīgus?
Paga, tu mani apzodz. Jau gadiem.
Tu pats sāki.
Es?
Tu nozagi mūsu kakao pupiņas.
Par ko tu runā?
Gribi teikt, ka tu pat neatceries?
Ko neatceros?
Dienu, kad tu...
izpostīji manu dzīvi.
Nē, es to neatceros.
Nu ko, jaunekli. Atsvaidzināšu tavu atmiņu
ar dziesmu, kas ir tik graujoši lipīga,
ka vairs nekad neizies tev no prāta.
Diez vai gribu to dzirdēt.
Par vēlu. Es jau sāku dejot. Kad esam sākuši, nevaram apstāties.
Umpa-lumpa, dumpetī-dū
Es tev ko bēdīgu pastāstīšu
Umpa-lumpa, dumpetī-dī
Ja esi gudrs, tad uzklausīsi
Lumpzeme mīļā ir zaļa un koša
Bet kakao pupām nepiemērota
Es sargāju mūsu ražu mazo
Tu ieradies
Un savāci to
Kāpēc tu neko neteici?
Varbūt biju aizsnaudies.
Umpa-lumpa, dumpetī-dom
Kad pamodos, mani aiztrieca prom
Apkaunots, padzīts svešumā
Līdz es atmaksāšu tūkstoškārt
Tūkstoškārt? Nevar būt!
Atkārtoju...
Tūkstoškārt
Mister Lumpas,
ja tev tas šķiet saprātīgs sods
par trīs kakao pupiņām...
Četrām pupiņām.
Esmu drošs, ka atradīsim risinājumu.
Bet es nevaru atdot visus krājumus.
Cilvēki uz mani paļaujas.
Nu labi.
Paklausies.
Izlaid mani, un mēs to apspriedīsim kā džentlmeņi.
Labi.
Paldies. Vai būsi tik laipns un padosi man to miniatūro pannu?
Šo?
Nē. To smagāko, lūdzu.
Labi.
Paldies. Pateicos. Smaga gan.
Pieliecies tuvāk.
Jā, tuvāk, tuvāk.
- Aiziet. - Labi.
- Lūk, tā. - Ko?
Umpasi-lumpasi nevienojas. Visu labu.
Bet tā ir pēdējā burka!
Es teicu - visu labu.
Viņš atgriezās?
Jā, bet šoreiz biju uzstādījis slazdu. Un viņš tajā iekrita.
Tad kur viņš ir?
Mēs cīkstējāmies. Viņš uzvarēja.
Iesita man pa galvu ar pannu un izlēca pa logu.
Nu protams.
Tu man netici, ja?
Godīgi sakot, nē.
Nē!
Nē.
Noteikti nē.
Bet
ir tā, ka šodien mums šokolāde nav jāpārdod.
Un kāpēc gan?
Atceries to veikalu?
Par kuru sapņoji.
Zinu, ko tu domā. Te mazliet jāpieliek roka.
Šķiet, pirms 20 gadiem kāds neaizgrieza krānu,
tāpēc nokrita griesti.
Un griesti virs tiem un vēl stāvu augstāk.
Bet tas nozīmē, ka varam to atļauties.
Uz nedēļu.
Un viss beidzot būs likumīgi.
Policijai nebūs pamata piesieties.
Ko teiksi, Villij?
Vai tev patīk?
Vai man patīk?
Nūdele, tas ir tieši tāds, kā iztēlojos.
Nē, aizmirsti. Labāks, nekā iztēlojos.
Paskatieties apkārt.
Viss pussabrucis, bet... Kāds potenciāls!
Karkass! Pieminiet manus vārdus:
šis būs labākais šokolādes veikals visā pasaulē.
Drīz tu vairs neberzīsi veļu, Nūdele.
Mēs visi būsim brīvi.
Brīvi kā flamingi!
Viņi ir seši. Ieskaitot to meiteni.
Šķiet, ka viņa ir operācijas smadzenes.
Viņi bāzējas veļasmazgātavā Skrabita un Blīčers.
Skrabita?
Tieši tā.
Jūs viņu zināt?
Jā, taisnību sakot, zinu.
Viņi iznomāja veikalu. Likumīgi aiztikt nedrīkstu. Bet nelikumīgi...
Ar prieku darīšu visu, ko lūgsiet.
Gribat nelaimes gadījumu?
Kurā viņi ies bojā?
Nekādu problēmu. Bet tas maksās daudz šokolādes.
Nekas, šef.
Un es būtu pateicīgs par avansu.
Jo pēdējās kastītes, ko iedevāt...
ir beigušās.
Visas?
Es ēdu konfekšu papīrīšus jau trīs dienas.
Likās, ka sagādās tādu pašu kaifu.
Bet nē.
Lūdzu, šef. Mums ir vēl daudz.
Pagaidām neko nedariet.
Piezvanīsim, kad būs īstais brīdis.
Kas par lietu, Artur?
Tā meitene.
Tu taču nedomā, ka tā varētu būt viņa?
Domāju gan.
Tu vienmēr apgalvoji, ka viņa nebūs problēma.
Viņam taisnība. Tu tā apgalvoji.
Un viņa nebūs problēma.
Tāpat kā Vonka.
Gādāšu par to personiski.
Kas tur ir? Ko gribat?
Mister Gliemjagod.
Mirklīti, ser.
Labvakar.
Kas tur ir, pufucīt...
Sasper jupis!
Misters Gliemjagods.
Kam jāpateicas par šo godu?
Jums ir viesis. Misters Vonka.
Viņš izlavās, lai pārdotu šokolādi ar jūsu mazās kalpones palīdzību.
Tā sīkā draņķe.
Un vēl kāda.
Varbūt jūs varētu man palīdzēt izbeigt
viņu rūpalu.
Sāksim, mamm.
Dāmas un kungi, esiet sveicināti
un laipni lūgti pie Vonkas.
Mūs gaida brīnišķīgas lietas - gan burtiskā, gan pārnestā nozīmē.
Ko?
Tur?
Piespēlējiet man.
Acis aizver, skaitīt sāc
Ievēlies un
Atver tās
Veikals, kas nav tāds kā citi
Taču tas nav svarīgākais
Šoko-krūmi, šoko-koki
Šoko-ziedi un šoko-bites
Šokolādes atmiņas
Ko glabāja kāds zēns
Bet nu tās ir ēnas
Tā pasaule tev
Kur patverties vari
Tā pasaule tev
Kur vari būt brīvs
Lai kur dodies tu
Lai kur dzīve aizved
Mājas ir šīs
Tā pasaule tev
Te ir tas bērns
Kas jau aizmirsts bija
Bērns, kuru interesē itin viss
Brīnumi, kurus mēs jutām reiz
Tolaik bij' maǵija īsta
Tā pasaule tev
Kur patverties tad
Kad jūties tu viens
Jūties nedrošs
Atklāj to, kas jauns
Dodies piedzīvojumā
Staigāsim pa mākoņiem
Drīksti ēst tos, cik tik lien
Mākoņi no cukurvates
Lietussargs tev labi noderēs
Jo pār tevi salds lietus līs
Končas, dražejas
Un ledenes
Jautrs salūts
Cukurdiegus klāj
Visas varavīksnes krāsas
Un ne tikai tās
- Tā pasaule tev - Tā pasaule tev
- Kur patverties vari - Kur patverties vari
- Tā pasaule tev - Tā pasaule tev
Kur vari būt brīvs
Tur vari būt brīvs
Lai kur dodies tu
Lai kur dzīve aizved
Mājas ir šīs
Tā pasaule tev
Tātad sēnes, bumbieri, ziedu izlase.
Kopā 89 sovrini.
Ķēriens par puscenu.
Paldies. Kā vēlaties saņemt atlikumu?
Tērējamu vai apēdamu?
Apēdamu, lūdzu.
Lai labi garšo!
Un neaizmirstiet apēst groziņu.
Nē. Rindas kārtībā.
Abak, viņš mums iedeva 100 sovrinus.
Zinu, Nūdele!
Kurš nākamais?
- Tas esmu es. - Es!
Mister Vonka?
Jā?
Kas man tur notiek?
Vai dieniņ!
Tas nav iespējams.
Ja vien...
Jetija sviedri?
Visiedarbīgākā matu mikstūra pasaulē.
Bet es to nepievienoju.
Dāmas un kungi! Lūdzu uzmanību!
Šķiet, notikusi ražošanas kļūda.
Neēdiet ziedus!
Kāpēc?
Kas tiem vainas?
Tā suņusēne ir veca?
Meita nokoda kumosiņu - un paskatieties!
Ar šokolādes pienu taču viss kārtībā, vai ne?
Man ārkārtīgi žēl, un nezinu, kā izskaidrot,
bet šķiet, ka šokolāde ir saindēta!
Saindēta?
Viņš saindēja manu bērnu!
Es nesaindēju.
Gribu atpakaļ savu naudu.
Es gribu kompensāciju.
Es gribu atriebties.
Nē! Lūdzu!
Tas tev par manas meitas ūsām!
- Palīgā! Bēgam. - Es pagaidīšu.
Un tās, es pieņemu,
ir Vonkas šokolādes veikala beigas.
Es nesaprotu. Kas...
Kas...
Kas notika?
Vai nav acīmredzams?
Šokolādes kartelis.
Nekas, Villij. Mēs visu izremontēsim.
Sāksim no jauna.
Nav jēgas.
Nekas nesanāca.
Ko tu runā?
Viņa apsolīja, ka te būs.
Bet nebija.
Tu taču nedomāji, ka...
Nē, es domāju.
Stulbs sapnis.
Nesaki tā, Villij. Lūdzu, nekad...
Ejam, Nūdele.
Misteram Vonkam vajag pabūt vienatnē.
Viss labais šai pasaulē ir sācies ar sapni.
Tāpēc turies pie savējā.
Un, kad tu cienāsi visus ar šokolādi,
es būšu tev līdzās.
Kāda briesmīga nelaime.
Noprotu, to izdarījāt jūs?
Mēs? Nē. Ne personiski.
Mēs, iespējams, iedrošinājām misis Skrabitu uzlabot jūsu darinājumus.
Samaksājām, lai viņa tos saindē.
Jā, paldies, Džerald.
Vienmēr laipni.
Tad kāpēc atnācāt?
Patīksmināties?
Nē, mister Vonka, es tādām lietām laiku netērēju.
Esam ieradušies piedāvāt jums darījumu.
Te ir tieši tik, cik esat parādā Skrabitai.
Te ir par rēķinvedi,
santehniķi,
telefonisti,
tā saukto jokdari,
un te...
par meiteni.
Par viņu mēs uzmetām pa virsu.
Lai var atļauties mitekli, drēbes, rotaļlietas,
grāmatas.
O jā, mister Vonka.
Jūs varētu mainīt viņas dzīvi. Un to citu arī.
Un kas man būtu jādara?
Pametiet pilsētu.
Ā, un vēl...
vairs nekad negatavojiet šokolādi.
Pusnaktī atiet kuǵis.
Un gan viņu, gan jūsu paša labā, es ceru, ka būsiet uz klāja.
Piedod, Nūdele
Es laikam par daudz aizrāvos
Piedod, Nūdele
Es ceru, uz mani nedusmosi
Izrakstāmies?
Jā.
Es tik gribēju
Tvert atkal to sajūtu
Kad es biju bērns
Piedod, Nūdele
Mister Vonka.
Jūsu biļete. Vienvirziena.
Uz Ziemeļpolu.
Augstākā ekonomiskā klase.
Būtībā ekonomiskā.
Jā, drusku vairāk vietas kājām. Bezmaksas zemesriekstu paciņa.
Vai ir tās naudas vērts?
Nezinu, bet viņi...
Neieslīgsim detaļās.
Palieciet sveiks,
mister Vonka.
Paldies.
AUGSTĀKĀ EKONOMISKĀ KLASE
Umpa-lumpa, dumpetī-dā
Neesmu augstākajā ekonomiskajā
Pirmo klasi es izvēlos
Kā jau umpass-lumpass
Dumeptī-dos!
Priecājos, ka esi šeit.
Negrasos izlaist tevi no acīm, Villij Vonka.
Kamēr nebūsi atmaksājis parādu. Bet man šai lietā ir priecīgi jaunumi.
Kādi?
Es veicu aprēķinus.
Vēl viena burka, un būsim kviti.
Vai, ja vēlies, pieņemšu pusi burkas to amizanto Planierkonču.
Tev neveicas.
Es vairs negatavoju šokolādi.
Tikai nesaki, ka pildīsi to smieklīgo vienošanos.
Esmu spiests.
Nūdeles dēļ.
Es viņai apsolīju labāku dzīvi.
Zvērēju pie mazā pirkstiņa.
Tev jāstājas ļaundariem pretī. Kārtīgi jāsadod pa mizu.
Tā darītu umpass-lumpass.
Bet, ja esi nolēmis tur sēdēt un sevi žēlot,
es likšos slīpi.
Arlabunakti.
Ha!
Kas noticis?
Nē, nekas.
Saprotams, kaut kas ir, jo tu teici "ha".
Atvaino. Nav svarīgi.
Nu labi.
Ha!
Pateici atkal.
Saki, kas par lietu, vai es tev ieduršu ar kokteiļkociņu.
Skaties. Gliemjagods man paspieda roku.
Viņa gredzens atstāja zīmi. Redzi?
Tas ir A, ko apvij G.
Nu un? Viņa vārds ir Arturs Gliemjagods. Droši vien ǵimenes gredzens.
Jā, bet Nūdelei ir tāds pats.
Nūdelei?
Kāpēc bārenei ir Gliemjagodu ǵimenes gredzens?
Ir tikai viens izskaidrojums.
Un tas ir?
Ja man taisnība, Nūdele ir briesmās.
Nu taču, Vonka. Klāj vaļā. Apgaismo ar savu gudrību.
Nav laika. Man jāatgriežas.
- Kapteini! - Vonka?
Atgriezies. Vonka! Es pieprasu paskaidrojumu.
Kapteini?
Ja tā padomā, paskaidrojums var pagaidīt.
Visu labu.
Nu ko, kungi, viens miris šokolatjē, kā lūdzāt.
Mis Bonbonga?
Jā, mister Gliemjagod?
Dodiet šefam viņa šokolādi.
Tā, tā.
Cik daudz garu seju šorīt!
It kā jums būtu bijis viltīgs plāniņš,
kā izlocīties no līguma.
Kas ar blīkšķi izgāzās.
Bet man jums ir labas ziņas, lai gan neesat pelnījuši.
Jūsu draugs Vonka vienojās ar Gliemjagodu.
Ko?
Atteicās no sava sapņa,
lai atmaksātu jūsu parādus.
- Misters Krančs. - Šeit.
NO ABAKA KRANČA SAMAKSĀTS
Esat brīvs.
Lasies, grāmatu tārps.
- Bella. - Sveiki.
Tinies prom.
Benca.
Man divreiz nav jāsaka.
Čaklsvorts.
Jūs bijāt briesmīga publika. Arlabvakaru!
Tu neesi nekāds dižais komiķis.
- Zinu. - Lerij.
Tā turpināt. Tev ir iekšā.
Tu mani biedē.
Un visbeidzot - Nūdele.
Pati lielākā kaudze.
Bet tā nav rēķina apmaksai.
Tā domāta tam, lai paturētu tevi šeit.
Ko jūs gribat teikt?
Mans draugs misters Gliemjagods
domā, ka tādai plukatai kā tev nevajadzētu būt uz ielas,
gremdējot sabiedrību.
Tāpēc viņš man iedeva šo naudu,
lai es turētu tevi mazgātavā uz mūžu.
Un es ar prieku to darīšu.
- Es jūs ienīstu! - Ei!
Ei, ei.
Paskat, kā dusmojas, lord Blīkovič.
Lords Blīkovičs?
Joprojām domājat, ka viņš ir lords?
Ko?
Mēs to izdomājām, stulbā ragana.
Viņa melo.
Nu viss,
sīkā draņķe!
Tu iesi būrī, skuķe.
Un tu! Velc tos dungriņus nost, tu... lauķi.
Bet, pufucīt.
Es tevi mīlu.
Sveika, Nūdele.
Villij. Es domāju, ka tu aizbrauci.
Jā.
Gliemjagods tev apsolīja labāku dzīvi,
bet viņš savu vienošanās pusi nepildīja.
Tāpēc es atgriezos. Mēs visi.
- Ei, Nūdele. - Kā iet?
- Sveika. - Pārsteigums!
Viņš grib mani ieslēgt uz mūžu.
Jā, nav brīnums.
Kāpēc? Kālab viņš tur uz mani ļaunu prātu?
Nezinu, Nūdele. Neesmu pārliecināts.
Zinu tikai to, ka esi briesmās, kamēr viņš
nebūs aiz restēm.
Un kā tieši tas notiks?
Abak. Tu teici, ka kartelis pieraksta savus netīros darījumus.
Zaļajā virsgrāmatā, jā.
Ja mēs to iegūtu, pierādītu, ka viņi saindēja šokolādi.
Skrabita un Blīčers nonāktu cietumā,
un mēs visi būtu brīvi.
Jā,
bet atļaušos atgādināt, ka tā grāmata ir seifā.
Ko apsargā korumpēts garīdznieks.
Un 500 mūku šokoholiķu.
Tā ir taisnība.
Bet šorīt es devos ilgā, aukstā peldē.
Auksts ūdens ir labs smadzenēm.
Stimulē neironu ceļus. Un pēc sešiem kilometriem es sapratu,
kā atjautīga bārene,
grāmatvedis, santehniķe,
telefona centrāles operatore
un vīrs, kas māk runāt zem ūdens,
varētu apvienot savus talantus un īstenot gadsimta ielaušanos.
Bet pat tad, ja tiksim pie tās virsgrāmatas,
kartelis vienkārši atpirksies no nepatikšanām. Tā viņi vienmēr dara.
Alkatīgais paņem arī no lūdzēja.
Tā ir iekārtota pasaule.
Tev taisnība, Nūdele.
Tāpēc ir jāizdara vēl kaut kas.
Kas tad?
Jāmaina pasaule.
Ar ko sāksim?
Atvainojiet.
Vai pacienāsiet ar šokolādi izsalkušu bāreni?
Piedod, bērns. Nav līdzi ne gabaliņa.
Tad paņemiet akāciju dražē.
Jā!
"Nedēļas darbiniekam Bazilam Bondam."
Cik patīkami...
VĀRTI
Jums tur aizmugurē viss kārtībā?
Viss ir labi. Vai ne, Abigeila?
Pasaki viņai, lai pieliecas.
Pateikt viņai ko?
Pieliecies!
Labrīt, brāļi.
Labrīt, tēvs.
Kā jūs zināt,
šodien ir barona fon Šmeihelhammera bēres.
Un viņa atraitne
ir diezgan dievbijīga.
Negribu redzēt nevienu ēdam šokolādi ceremonijas laikā.
Jā, tēvs.
Mēs zinām, ka tiksim tiesāti par saviem grēkiem,
bet tas nenotiks šodien.
Āmen.
Mierīgi.
Laba žirafe.
- Bēdziet! Glābieties! - Žirafe
- Bēdziet! - Nezvērs!
- Glābieties! - Žirafe
- Visi laukā! - Tā ir žirafe
- Pastardiena klāt! - Žirafe ir žirafe
Bēdziet! Ātri!
- Visnegaidītākajā veidolā. - Tā ir žirafe
- Bēdziet! - Nav ko smieties te
Es zinu, ka tā ir žirafe, žirafe
Par kādiem grēkiem man tas?
Tu zini, par kādiem, Jūlij.
Tu pārdevi savu dvēseli par 30 šokolādītēm.
Te operatore. Kam adresēt jūsu zvanu?
Savienojiet ar zoodārzu. Ārkārtas situācija.
Savienoju ar izbēgušo dzīvnieku nodaļu.
Hallo, zooloǵiskais dārzs.
Klusu, dzīvnieki.
Arī tu, astoņkāji.
Te ir žirafe.
Ko? Jā, šķiet, esam pazaudējuši žirafi.
Vai varat to savākt?
Labi, apžēliņ. Nosūtīšu puišus.
Piedod man!
Esmu grēcinieks!
Vājš un samaitāts šokoholiķis!
Labrīt.
Laipni lūgti Svētā Benedikta katedrālē.
Baronese, izsaku visdziļāko līdzjūtību.
Mums tikai ir nelieli tehniski sarežǵījumi,
tāpēc varbūt nolieciet baronu uz brīdi zemē.
Glābēji.
Vai jūs zvanījāt par žirafi?
Gaiss tīrs.
"Paldies par jūsu smago darbu.
Tēvs Jūlijs un šokolādes kartelis."
Cik mīļi!
Kārtībā, tēvs. Viena žirafe.
- Brīnišķīgi. - Paldies.
Lūdzu, atkāpieties.
Vai saldumkāre man ir? Jā gan
Vai saldumkāre man ir?
Viņa māk kustēties.
Es varēju būt laimīga, bet palaidu visu vējā.
Es viņam piezvanīšu. Nē, nedrīkst.
Es tomēr viņam piezvanīšu.
Hallo?
Bazil? Te Gvenija.
Tev bija taisnība.
Kāda sagadīšanās!
Tās ķīmijas stundas bija laimīgākais laiks mūžā.
Forši.
Man žēl, ser. Izgāzusies krava ar jūras veltēm.
Pēdējā laikā te savairojušies flamingi.
Pasteidzies, labi?
Šorīt pilsētas laukums bija slēgts sakarā ar dīvainu incidentu pilsētas katedrālē.
Tas aizkavēja ievērojamā filantropa
barona fon Šmeihelhammera bēres.
Āmen.
Atvainojiet, man jāatbild.
- Hallo, kancele. - Tēvs.
Tur viss kārtībā?
O jā, mister Gliemjagod.
Viss ir tip-top.
Vismaz tagad.
Ko jūs gribat teikt?
Pirmīt te bija žirafe.
Nācās visus izvest uz 20 minūtēm,
bet nu viss atkal ir kārtībā.
Hallo?
Pie velna flamingus, Donovan! Gāzi grīdā!
Jā, ser!
Idiots!
- Kaut ko atradi? - Neko.
Turpinām meklēt.
Te tās nav, Villij.
Bet Abaks teica, ka ir.
Abaks ir bijis mazgātavā
pēdējos četrus gadus. Varbūt viņš no tās beršanas ir nojūdzies.
Jo šeit ir tikai stulba, veca šokolāde.
GRĀMATVEDĪBA
Villij, skaties!
Mums izdevās, Nūdele.
Mēs atradām.
Palaidnis misters Vonka.
Jūs mums esat sagādājis kārtīgas galvassāpes.
Jūs un tā plukata.
Jā, bet viņa nav tikai plukata, vai ne?
Jūs esat radi.
Ko?
Par ko tu runā, Villij?
Atceries to gredzenu, Nūdele?
Ko tev iedeva vecāki.
Misteram Gliemjagodam ir tāds pats.
Vai ne, mister Gliemjagod?
Taisnību sakot, ir.
Tas piederēja manam brālim. Zebedijam.
Viņš bija mans tēvs?
Viņš bija bezcerīgs romantiķis.
Iemīlējās parastā meičā, grāmatu tārpā,
un nomira pirms kāzām. Es paliku
vienīgais ǵimenes bagātību mantinieks.
Vismaz tā es domāju.
Bet pēc deviņiem mēnešiem
pie manām durvīm uzradās tava māte
un lūdzās, lai atrodu ārstu slimajam zīdainim.
Es apsolīju palīdzēt.
Bet nepalīdzējāt.
Vai ne?
O nē.
Tā vietā jūs mani iemetāt veļas šahtā.
Atā, bērniņ.
Misis Skrabita mani atrada.
Viņa ieraudzīja gredzenu.
Domāja, tas ir "N", un nosauca mani par Nūdeli.
Bet viņa kļūdījās.
Tas bija "Z". Zebedijs.
Tiesa.
Kad tava māte atgriezās, pateicu, ka tu nomiri.
Ak nē!
Viņas sirds bija salauzta. Bet es iedevu viņai dažus sovrinus
un liku pavadīt viņu laukā no mana īpašuma.
Kā viņu sauca?
Manu mammu. Kā viņu sauca?
Jāpadomā.
Nē, diez vai spēšu atcerēties.
Piedod. Bet tev ir jāsaprot -
viņa bija ļoti nabadzīga.
Atvaino, Fēliks.
Viņu sauca Dorotija.
Dorotija Smita. Tā te rakstīts.
Dorotija?
Kas to būtu domājis?
Tu man tomēr esi iemācījusi lasīt.
Nu, tas ir ļoti aizkustinoši,
bet atgriezīsimies pie lietas.
Mēs to paņemsim, paldies.
Cik daudz šokolādes ir jūsu rūpnīcā, mister Fikelgrūber?
Apmēram 360 000 litru.
Bakstdegun?
340 000 litru.
Un man ir 680 000.
Ar to vajadzētu pietikt.
Kam?
Nāvei no šokolādes.
Uz priekšu.
Kungi.
Ņemot vērā situāciju,
gribu lūgt, lai izdarāt labu darbu.
Ko?
Labu darbu. Tā taču ir bezjēdzīga, nesavtīga rīcība...
Jā, protams, mister Vonka.
Ko jūs gribat, lai izdarām?
Es gribētu, lai iedodat kādam šo.
Ja nu gadījumā satiksiet.
Un kas viņš ir?
Oranžais vīriņš.
Apmēram sprīdi garš, oranžu ādu, zaļiem matiem.
Esmu viņam parādā burku šokolādes. Un...
Domāju, šīs varētu būt labākās, ko esmu radījis.
Tādā gadījumā es viņam tās nodošu personiski.
Ardievu, mister Vonka.
Plukata.
Villij...
GLIEMJAGODS
FIKELGRŪBERS
Ko mēs iesāksim, Villij?
Nezinu, Nūdele. Es kaut ko izdomāšu.
Labākā šokolāde, ko viņš radījis?
Sapratu!
Ko? Vai tu kaut ko izdomāji?
Jā. Ja mums jānoslīkst šokolādē...
Būsim godīgi, mēs noslīksim šokolādē...
Tad tā būs Vonkas šokolāde.
Mēs nenoslīksim, Villij. Skat, tur ir gaisma.
Ļausim, lai šokolāde
paceļ mūs augšā, tad sitīsim pa stiklu
un lūgsimies, lai mūs sadzird.
Tā ir daudz labāka doma.
Kungi.
Šorīt viss karājās mata galā,
un es iedomājos, ka mēs varētu pārskatīt mūsu vienošanos. Vai...
Vai... atstāt visu pa vecam.
Tēvs.
Vonka, protams, ir galīgi ķerts, bet šokolādi gatavot viņš māk.
Vai nevajadzēja mazliet pietaupīt oranžajam vīriņam?
Saki, ka tu joko.
Jā, jokoju. Bet kas tur jocīgs?
Tāda Oranžā vīriņa nemaz nav, aitasgalva.
- Palīgā! - Palīgā!
Lūdzu, palīdziet!
Lūdzu!
Palīgā!
Skaties, kāds nāk. Skaties.
Villij, mēs esam glābti!
Man žēl, Nūdele.
Nevajag.
Tu atradi manu ǵimeni.
Mammu, kas mani mīlēja.
Tas ir viss, ko esmu gribējusi.
Ievelc dziļu elpu.
Debešķīgi.
Nevajag sevi tā šaustīt.
Tas ir tikai gabaliņš šokolādes.
Labojums.
Patiesībā tā bija mana šokolāde.
Jūs esat pieļāvuši liktenīgu kļūdu, kungi.
Ja apzogat umpasu-lumpasu, mēs no jums
paņemam tūkstoškārt.
AVĀRIJAS IZTUKŠOŠANA
Kas notiek, Villij?
Līmenis krīt.
Kāds mūs izglābis!
Kas?
Nezinu.
Oranžais vīriņš!
Skaties.
Oranžais vīriņš!
Paldies, Oranžais vīriņ!
Kungi. Paldies dievam, jums viss kārtībā. Atbraucu tik ātri, cik varēju.
Automašīna sarāvusies.
Bez šaubām.
Un uztraukumam nav pamata. Viss tiek kontrolēts.
Ielauzās pāris zagļu, bet diemžēl ar viņiem notika nelaimes gadījums.
Kurā viņi gāja bojā.
Nudien smieklīgi, Džerald.
Es nebūtu tik pārliecināts.
Godāto policist, uzmetīsiet aci?
Vonka!
Tur aprakstīti visi maksājumi,
ko šie vīri nelikumīgi veikuši.
Tūkstošiem.
Afabl, neklausies. Viņa melo.
Protams, melo.
Nē, ser.
Viņai ir pilnīga taisnība.
Tas ir neticami.
Nu, šķiet, tā ir lieta policijas šefam.
Dod šurp, Afabl, atvieglošu tev darbu.
Nebūs jāraksta papīri.
Diemžēl nevaru jums to dot, ser.
Kāpēc?
Tāpēc, ka te minēts jūsu vārds.
Daudzviet.
- Kungi... - Jūs tiekat arestēti.
- Bēgam. - Jāliek rokudzelži?
Nekas, Nūdele.
Vienu mirklīti.
Kas notiek?
Kāpēc esam gaisā?
Jūs taču neēdāt to šokolādi, mister Gliemjagod?
Un tad?
Tās bija Planierkončas.
Iedarbojas ar novēlošanos, bet īpaši spēcīgi.
Domā, esi liels gudrinieks, Vonka?
Mums zem kājām ir miljards sovrinu vērta šokolāde.
Dabūsim labākos juristus,
piekukuļosim tiesnesi, ietekmēsim zvērinātos.
Mums viss būs kārtībā.
Žēl, ka par to neiedomājos.
Ei, Nūdele!
Kas tas ir?
Tā ir mūsu šokolāde!
Visa mūsu šokolāde!
Esam izputināti!
Neuztraucieties, kungi.
Galu galā jūs piezemēsieties.
Droši vien. Man tā šķiet.
Bet līdz tam,
dāmas un kungi,
Villijs Vonka un draugi aicina jūs
baudīt mūsu šokolādi.
Jā! Burvis Vonka!
Gvenija?
Bazil!
Es taču teicu, Abak, ka mēs visu izlabosim.
Tava krūzīte.
Paldies.
- Lūdzu. - Ņemiet. Uzmanīgi.
Labi.
NOSLĒPUMS - NE JAU ŠOKOLĀDE IR GALVENAIS,
BET CILVĒKI, KURUS TU PACIENĀ. MAMMA XXX
Paldies.
Nu... kā tā garšo, Villij?
Vai ir tik garda, kā atceries?
Līdz pēdējam gabaliņam.
Kaut tā nekad nebeigtos.
Šķiet, pienācis laiks.
Laiks kam?
Vai zini, cik daudz D. Smitu dzīvo šai pilsētā?
Simt seši.
Par laimi, tava draudzene strādā telefonu centrālē.
Un viņa šo pēcpusdienu pavadīja,
visus apzvanot.
Un zini ko?
Mēs viņu atradām.
Jūs atradāt manu mammu?
Viņa strādā bibliotēkā.
Un turpat arī dzīvo.
Nāc, Nūdele.
Nāc man līdz
Un nokļūsi
NŪDELES SAPNIS
Pasaulē
Kur valda fantāzija
Aizskar to
Kas reiz bija
Tikai iztēlē uzburtas ainas
Nemulsti
Tā var būt
Ka tu jūti mazu satraukumu
Un ir lietas, kam
Nevajag paskaidrojumu
Ja tu gribi redzēt paradīzi
Uz viņām paskatoties, ieraugi
Kāds, kam pieglausties jo cieši
Viss, kas vajadzīgs
Pārējais ir nieki
Mamma.
Tā pagaist labie darbi
pasaulē vecajā.
Es prātoju, vai tevi vēl satikšu.
Tu no manis vaļā netiksi, Villij Vonka. Kamēr nenomaksāsi parādu.
Es zinu, ka tu centies. Lumpasu likums šai ziņā ir skaidrs.
Līdz brīdim,
kad šokolāde būs man rokā...
Paldies.
Paldies tev. Ka izglābi man dzīvību.
Laikam ar to mūsu rēķini ir nokārtoti. Es nu atgriezīšos savā mīļotajā Lumpzemē.
Kur kakao pupiņas aug apbēdinoši niecīgā skaitā
un draugi skatās uz mani no augšas.
Ko?
Man likās, tevi sauc par Garo.
Vispār mans augums ir kripatu īsāks par vidējo.
Mani sauc par Īsuli.
Bet tā nu tas ir. Visu labu, ser.
Žēl, ka tev jādodas.
Es teicu - visu labu.
Ja grasos tirgot šokolādi visā pasaulē, ar veikalu nepietiks.
Noteikti.
Man vajadzēs fabriku.
Jā, vēlu veiksmi.
Un kādu, kas vadītu degustācijas nodaļu.
Degustācijas nodaļu?
Nāc man līdz
Labi.
Nokļūsi
Kur?
PĀRDOD SAPŅOT ATĻAUTS!
Pasaulē, kur valda fantāzija
Tā ir sabrukusi pils.
Paskaties
Ieraudzīsi
Iztēlē uzburtas ainas
Godīgi sakot, šaubos.
Dosimies ceļā
Pa pasauli, ko esmu radījis es
Redzēto
Izskaidrot nevarēsim
To tiešām nevar izskaidrot.
Ja tu gribi redzēt paradīzi
Apkārt paskaties un ieraugi
Vēlies kaut ko labu darīt?
Mainīt pasauli? Tas tiešām viegli
Nav slikti.
Nezinu tādu dzīvi
Kas var sacensties ar fantāziju
Esot tur, būsi brīvs
Ja patiesi
Vēlies to
VONKA
Umpa-lumpa, dumpetī-dū
Es jums vēl kaut ko parādīšu
Apsēdieties, necelieties
Jo umpass-lumpass ieskatu sniegs
Lūk, Abaks Krančs atgriezās ǵimenē
Benca - pie draugiem
Lotija Bella - centrālē
Lerija joki visiem patika
Bijusī sieva
To redzēja
Smējās un viņu atpakaļ pieņēma
Umpa-lumpa, dumpetī-diet
Bet kā ar Skrabitu un Blīčeru
Uzgaidiet vienu brītiņu
Un es, umpass-lumpass, jums parādīšu
Kas tam verķim vainas? Elles aparāts.
Jums parādīšu
Tā. Daudz labāk.
Kurpes, sejas nostiepšana, deguns, Ibica,
liela, veca māja laukos, apakšveļa.
Kartelis! Saņemti ciet.
Mēs neko sliktu neesam darījuši.
Tikai saindējām šokolādi.
Policija. Atveriet.
Aši! Izdzer pierādījumus!
Mirklīti!
- Policija. - Esmu uz poda.
Atveriet.
Noslaucīšos un atvēršu.
Nāk laukā vēl, pagaidiet.
Tā.
Oho!
Kā varam palīdzēt?
Abi nāksiet man līdzi.
Neko neesam darījuši.
Jūs iesēdīsieties uz ļoti ilgu laiku.
Pēdējo skūpstu, lord?
Manu pufucīt.
VONKA
Subtitrus tulkoja: Aija Apse