KVINNAN I HYTT 10
-Laura Blacklock. På väg in eller ut? -Bra fråga.
Kan du faktakolla det?
Schyst artikel om NGO-erna.
-Välkommen tillbaka. -Fin artikel.
-Tack. -Bra jobbat.
Jag läste den precis. Toppen!
Tack.
Jisses.
HJÄLP OSS ATT FIRA
-Har du en minut innan mötet? -Ett ögonblick, bara.
LYNGSTADSSTIFTELSEN BJUDER IN LAURA BLACKLOCK
Hur var hemresan?
Den andra fyratimmarsresan på ett litet turbopropplan
var bara en dag försenad, så jag njöt av varje minut.
Är det brutal jetlag som spökar eller är det en värre sinnesstämning?
De dränkte kvinnan.
Ja. Jag vet.
De dödade henne. Bara för att hon pratade med mig.
Folk gör hemska saker.
Ibland skulle jag vilja att de inte gör hemska saker.
Jag vill bli överraskad.
Pratar vi om att stjäla NGO-medel från svältande barn eller ditt kärleksliv?
-Så bra att du är allvarlig. -Det är jag.
Gud.
Oj, tala om trollen.
-Vilket av dem? -Bort med dig.
För två katastrofer sen.
-Ben Morgan? -Ben Morgan!
-Vad vill han? -Ingen aning.
Han vill kanske hämta sin japanska vinylsamling.
Vad är det?
Lo, du behövde inte jobba i dag.
-Ta ledigt ett tag. -Jag är inte bra på det.
Fråga Ben.
I så fall, vad händer nu?
Vi har en kontakt i FIFA om korruptionshistorien.
Vet du vad?
Nåt har kommit in som kanske kan återupprätta min tro på mänskligheten.
Känner du till Anne Lyngstad?
Den norska skeppararvingen som har obotlig leukemi.
Hennes man har upprättat en stiftelse i hennes namn.
Det låter ju upplyftande.
Men här är det roliga.
Han vill ta med styrelsen på sin stora lyxyacht
till en insamlingsgala i Norge.
Han vill att jag följer med och skriver om det.
Förstår jag det rätt?
Den stackars kvinnan blir sjuk och nu tycker hennes miljardärkrets
att de borde göra nåt åt cancer.
Om du berättar hur fantastiska de är.
Ja, men med journalistisk flärd.
Hur är det en nyhet?
En personlig historia i vår inhumana tid.
Du sa att jag behövde en paus.
En paus, inte tjänstledighet.
Jag tror att grävande journalistik kan överleva utan mig i en vecka.
Tack.
Välkommen ombord på Aurora Borealis.
Vilken vacker båt.
Era skor, miss Blacklock.
-Mina…? -Skor, ja.
-Vad har jag gjort för fel? -Alla skor läggs i lådan där.
Vi kan erbjuda tofflor, strumpor, träningsskor.
Vi har er storlek, säg bara till.
-Jaha. Tack. -Vi gör alla fel första gången.
-Är det din första rodeo? -Jag kan inte båtetiketten.
Jag kallar det yacht-ikett.
Jag heter Laura, förresten.
-Adam Sutherland. -Angenämt.
-Champagne? -Tackar.
Alldeles för tidigt för mig.
Hallå där. Jag heter Karla och är chefssteward.
Ni bor i hytt 8 på styrbord sida. Strålande soluppgångar.
Dr Mehta, ni är i hytt 2 närmast miss Lyngstad.
-Tack. -Varsågod.
-Är ni miss Lyngstads läkare? -Tja…
Jag är en gammal vän till Richard.
Ända sen Anne blev sjuk har jag blivit en ständig följeslagare.
Hon har kämpat tappert.
-Har de kontraband? -Varenda en.
Ursäkta mig.
Thomas. Heidi.
-Robert, din gamla sate. -Det här var inte så pjåkigt.
Har du gått ner i vikt?
Det är stressen.
Av alla superyachter och kryssare i världen…
Ben Morgan.
-Helt otroligt. -Jag försökte ringa dig.
Så klart att jag skulle se dig här.
-Benjamin. Det här är… -Lo och jag känner varann.
Åh, jounalistkretsar! Har ni jobbat ihop förut?
Nej. Ni har hittat på nåt annat ihop, eller hur?
Säg till om ni behöver hjälp med att hålla isär er.
-Det behövs inte, tack. -Det tog slut för ett tag sen.
-Jag hoppas att det slutade vänskapligt. -Typ.
Nej, alltså. Det betydde nej.
Jag har rört vid en nerv. Det blev kymigt, så…
-Jag ska… -Ja, det är nog bäst.
Varför har hon jeans på sig?
Fanns det inte en dresskod?
Det är första gången jag hör dig beskriva vår historia som vänskaplig.
Det är första gången jag tänker på vår historia.
Aj då. Ett-noll?
Två-noll.
Okej, jag tar det.
Mr Tyler, mr Jensen.
Paret Heatherley och miss Blacklock.
Mitt herrskap, våra stewarder ska visa er till era rum.
Mr Bullmer bjuder på en välkomstdrink senare.
Laura, Dame Heatherley. Hon hade ett kändisgalleri i Mayfair.
Nu är hon i östra London i jakt på zeitgeisten, tror jag.
-Jag undrar varför. -Mycket lustigt, Adam.
-Laura ska spionera på oss. -Jaha, du är Bullmers journalist.
Ja, Lo. Angenämt, Dame Heatherley.
Sluta. Kalla mig Heidi.
Min kollega såg din utställning, hon sa att den var lysande.
Det är den.
Konstnären filmar sig själv falla i sömn av Rohypnol
och sen bli av- och påklädd,
och poserad ute på stan i åtta timmar av assistenter.
Häpnadsväckande.
-Det låter… -Vidrigt.
-Till och med för mig… -Tommo, ditt as.
Kom och träffa Richies murvel.
En journalist! Är du bra? Jag funderar på att skriva en memoar.
Världen håller andan.
Förlåt, miss Blacklock. Allt bagage borde ha förts ner.
Det är allt.
Oj! Ska jag packa upp?
Herregud, nej. Jag skulle inte utsätta dig för den röran.
Okej, grabbar. Nu kastar vi loss.
Vänner…
Där är han.
…romare.
Styrelsemedlemmar.
Nu börjas det.
Välkomna till Aurora Borealis.
Aurora Borealis!
När vi lät bygga yachten föreställde vi oss en annan framtid,
det är ingen idé att sockra det.
Kampen har tagit ut sin rätt.
Hur som helst så har vi tänkt om syftet med denna enkla skuta,
och ni är med på jungfruresan.
Det är vi.
Det är ett ovanligt välgörenhetsevent, tre dagar på en lyxyacht,
men pengarna ni har donerat, vilket är en ansenlig summa,
kommer att gå till de i samhället
som inte har råd med privatläkare och experimentella behandlingar.
Skål för er.
-För dig. -Instämmer.
Absolut.
De flesta av er är här för att träffa Anne,
men efter en lång dags resa vilar hon.
Så jag föreslår en lättare middag, en tidig kväll
och en dags firande med Anne i morgon.
-Ja. -Perfekt.
-Vad säger ni? -Underbart.
Men först, en överraskning.
-Här är Danny. -Lägg av.
Danny Tyler. Lever han än?
-Med nöd och näppe. -Han klamrar sig fast. Danny!
Fantastiskt!
Laura Blacklock. Jag heter Richard.
-Trevligt att ha dig ombord. -Tack.
Om Tommo har tur har han Viagra med sig.
Jag använder aldrig sånt.
Varsågod. Tack.
Bullmer, din gamla lymmel. Hur mår du, broder?
-Bättre när jag ser dig. -Hur mår Anne?
Hon mår okej.
-Välkommen ombord. -Tack.
Wow. Vem är du?
Laura är en prisbelönt journalist som ska skriva om stiftelsen.
Synd. Det sista jag behöver är en fluga på väggen.
Tack ska du ha.
-Min mamma är ett stort fan, förresten. -Aj.
Jag gillar dig.
Jag har en viktig fråga, Richard. Är vi på internationellt vatten?
Jag har en väska full med droger som jag vill dela med mig av.
-Jag har inte råd med fler avgiftningar. -Jag skämtar.
Jag är ren och fri som fågeln.
Fortfarande så het.
Är du djupt under täckmantel?
Lägg av.
Efter dina högtravande tal om att jag sålde mig,
kan det väl inte vara så att du är här för pengarna?
Där har vi honom. Där är den Ben jag minns.
-Jag fick veta varför Ben ringde. -Och? Hur gick det?
-En trevlig överraskning eller inte? -Ingen kommentar.
-Gillar du det inte en smula? -Champagnen är god.
Du sa att det var en paus, roa dig.
…var ihop i nio månader, knappt det.
Hon verkar inte alls vara din typ.
Kom igen, den är skitsmickrande.
Hon är söt men lite tråkig.
Jag ber om ursäkt.
Det är okej.
Förlåt.
Jaså? Du får lov att presentera mig.
Åh, wow.
Vilken vacker klänning.
Blir det utomhusopera sen?
Förlåt. Jag trodde att vi…
-Lite överklädd. -Nej då.
Inte alls. Du klär i glitterkulan.
-Är det svartsjuka jag hör? -Tjusigt.
Du ser fin ut.
-Jag trodde att det var formellt. -Det är fint. Glansigt.
Miss Blacklock…
Miss Lyngstad skulle vilja träffa er efter middagen.
-Javisst. -Tack.
Jag heter Sigrid, mr Bullmers säkerhetschef.
-Hur länge har du jobbat för familjen? -Det här är mitt första år.
-Varsågod. -Tack.
Vänta här, miss Lyngstad kommer strax.
Ett bibliotek.
Det är det enda ombord som jag insisterade på att rita själv.
-Miss Lyngstad, tack för inbjudan. -Kalla mig Anne.
Jag är så glad att du kom.
Jag läser dig.
Ditt stycke i Guardian om de modiga kurdiska kvinnorna slog an hos mig.
Jag bjöd in dig.
Du gör ett viktigt jobb, du ger röst åt de röstlösa.
Tack.
Ska jag hämta läkaren?
Jag…
Jag har slutat med läkemedlen. Mina piller, transfusionerna.
Alltihop.
En dag så orkade jag inte längre.
Det tär på en att vara patient.
Utan läkemedlen känner man det.
Tiden som rinner ut.
Jag beklagar.
Jag ville höra din åsikt om en sak.
Javisst.
Mitt tal för galan.
Jag vore tacksam om du kunde gå igenom det.
-Jag är inte så klar i huvudet längre. -Okej.
Ger du bort alla dina pengar?
Det är väldigt generöst.
-Varför, om jag får fråga? -Det handlar om att göra upp räkningen.
Ge tillbaka det vi fått.
Och vi har försett oss med så mycket.
Stiftelsen lämnas över till människor som är smartare
och mycket snällare än Richard och jag nånsin var.
Det är välgörenhet utan ego.
Det är svårt att vara egoistisk när man är maskföda.
Jag skulle vilja fortsätta i morgon. Här, om det går bra?
Jag hjälper gärna till om jag kan.
Och Laura?
Tack.
Hej, glittertjejen.
Jobbar du sent?
Jag kan lägga av om du vill göra nåt roligare.
Jag försöker att inte göra om samma misstag.
Aj.
-Men du var ett trevligt misstag. -Jaså?
Väldigt trevligt?
För mig och gud vet hur många andra.
Det är okej.
-Förlåt att jag var taskig i slutet. -Du var taskig.
Jag vet.
Jag godtar ursäkten.
HYTT 8 RINGER
Stanna där.
Hytt 8. Hon har sett nån i vattnet.
Va? Kod Oscar. Nån har gått överbord.
Möjlig MOB, styrbord sida, hytt 10.
10? Sänk hastigheten, byt till manuell.
Man överbord. Inryckning för all besättning.
Mayday, det här är Aurora Borealis som begär en akut hjälpinsats.
-Jag har inte väckt de andra. -Vänta med det.
-Är hon i nummer 8? -Ja.
-Varsågod. -Tack, Karla.
Jag hörde ett plask, gick ut och såg nån i vattnet.
-Vi vänder om, oroa dig inte. -Vem såg ni?
Jag vet inte. Det gick så fort.
Men jag antar att det är kvinnan i hytten bredvid.
-Från hytt 10? -Ja.
Vad har hänt?
En gäst kan ha trillat överbord.
Va? Vem?
Jag tror att det var en kvinna, men jag vet inte.
Kom in.
Man överbord?
Vad är det som händer? Var är Lars?
I hytt 6.
-Vet du var han är? -Gästen i hytt 6 saknas.
Lars Jensen. Alla…
Jag sköter det här. Var vänlig att…
Nån saknas.
Saknas? Raring, har du hört…
Hon är inte här. Jag sov.
Jag hörde henne inte komma tillbaka. Du tror väl inte…?
Herregud.
Vi har hittat mr Jensen.
Mr Jensen?
Ja?
-Vem larmade? -Laura Blacklock, journalisten.
-Och hon sa hytt 10? -Ja, sir. Det är det märkliga.
Försök sova, älskling. Jag tar hand om det.
Det var en kvinna, ungefär lika lång som jag.
Blont hår, luvtröja.
Hon kom ut ur duschen. Jag var… Hon…
Jag backade in från korridoren.
-Vände mig om… -Det fanns ingen gäst här.
Hytten har stått tom.
Gästen avbokade för två dagar sen.
-Hon… -Det stämmer.
Jag såg blod på glaset.
Det fanns blod här ute och…
Det stod nån på balkongen.
Vänta.
Det stod nån här, jag kan bevisa det.
Båten gungade och hon rökte där ute,
så jag plockade upp fimparna…
-De är inte här. -Hytterna städas två gånger om dagen.
Lyssna, jag…inbillar mig det inte.
Alla är inräknade.
Ring kustbevakningen, avblås nödsignalen.
Så du ringde kustbevakningen?
-Självklart. -Ska de fortsätta att söka?
Vi har sökt igenom båten. Alla är inräknade.
Nån är där ute som kan vara vid liv.
Jag föreslår att alla somnar om. Det är ganska sent.
God natt.
-Ni kan inte… -Jag är ledsen.
Nej. Hör på. Det är…
Ingen i besättningen får gå in i hytt 10 tills vi når Norge.
Uppfattat.
Ursäkta, klarar ni er nu?
Vill ni ha en kopp te?
Nej? Nå, sov gott.
-Hallå? -Ringde ni?
Jag kan inte koppla upp mig.
Jag är ledsen, miss Blacklock, men systemet ligger nere.
Teknikerna undersöker det.
-Kan jag ger er nåt att läsa? -Nej. Tack ändå.
Okej.
-Mr Bullmer? -Kalla mig Richard.
Kvinnan jag såg i går kväll i hytt 10.
Inget att skämmas för, Laura. Du trodde att du såg nåt och…
Det gjorde jag.
Jag vill träffa besättningen. Om en av dem är kvinnan…
Tror du att en av dem tog en dusch i smyg när gästerna anlände?
Alla gästerna är ju här så vem annars?
Du har rätt. Kom.
Förutom vår CTO och kaptenen
som är i tjänst under seglatsen, är det här besättningen.
-Ursäkta för besväret… -Ser du nån du känner igen?
Jag förstår den journalistiska instinkten.
-CTO:n? -En man.
Du letar efter en kvinna, inte sant?
-Jag hoppas att de inte väckte dig i går. -Nej. Jag kunde somna om.
Är nu en bra tid att… fortsätta samtalet från igår?
Jag…
Jag känner mig lite för svag, för att vara ärlig. Det är…
…alla medicinerna.
De suger musten ur mig.
Jag behöver nog vila i kväll.
Jaså?
Förlåt mig.
Hoppas du mår bättre.
Alla tror att jag är helknäpp.
Ingen gillar att bli väckt, det är snart glömt.
-Jag vet vad jag såg. -Det var mörkt.
Nej, det var inte mörkt i hytt 10. Jag såg henne.
Hon kom ut ur duschen. Vi såg på varann och pratade.
Hon pratade. Och nu är hon som bortblåst.
Vad gjorde du där?
-Jag undvek dig. -Va?
Du visade Grace dina foton i korridoren och jag…
Vänta.
-Du har tagit en massa bilder. -Ursäkta mig.
-När vi kom? -Ja.
Om det finns en bild på henne kan ingen förneka att hon existerar.
Jag måste ju ta bilder på alla.
-De är inte från båten… -Vänta.
Du umgås ofta med de här typerna.
Herregud, där är hon!
Det är kvinnan jag såg.
-Det är hon. -Lo…
Det är ett foto av en främling. Det togs för flera månader sen.
Lo, du…vänta!
Hör du, vänta lite. Vi diskuterar det först.
Jag hittade henne.
Kvinnan i hytt 10.
Det är hon.
-Vad är det för foto? -Från maj, tror jag.
-Från Adams party på Groucho. -Ja. Det var kul.
Ursäkta, är det en bild på nån som liknar den du tror att du såg?
Det är kvinnan jag såg, på en av dina vänners fester.
Jaha.
Vem är hon?
-Adam, vet du? -Nej. Va?
-Nej, jag har aldrig sett henne. -Du är på fotot med henne.
Okej, men…
Dussintals tjejer ser ut så. De flesta…alla ser ut så.
Adam omringar sig med en viss typ av tjejer.
Tack, Tommo. Ingen bad om din åsikt.
Vet du vad?
Lo…Laura.
Jag har ingen aning om vem det här är.
Det du upplevde i går måste ha varit upprivande för dig.
Var det inte bara ett par månader sen som du bevittnade ett mord?
Elena?
Förlåt, jag…
Hur visste du om det?
Rowan berättade om kvinnan som du intervjuade.
-Varför sa du det till dem? -Jag var orolig för dig.
Det är inte ovanligt att minnesbilder dyker upp,
särskilt under minuterna mellan sömn och vaka.
-Stackare. -Du måste bara flyta med.
Jag har alltid små figurer som dansar i ögonvrån.
Det är rätt så skönt.
Jag kan inte fatta det.
Det är inget att skämmas för.
Adam, säg som det är. Har du smugglat ombord en fripassagerare?
Jag tänkte göra det, men…
Om det hjälper så kan jag be Sigrid att försöka hitta kvinnan på fotot.
Men jag ber dig tänka på vad den här resan betyder.
För mig, min fru och mina gäster.
Alltså, det är viktigt att du kan slappna av här.
Sig!
Kan vi boka in miss Blacklock på spaet?
-Nåt lugnande kan vara… -Visst.
Det kan väl vara hjälpsamt?
Det här är en blandning av vulkanisk aska,
subarktisk torv och eteriska oljor.
När du duschar, aktiveras de av värmen.
Det lugnar musklerna och lindrar spänningar.
SLUTA
-Är allt väl? -Vem var här inne?
-När då? -Nu. När jag duschade.
Var det du?
Jag gick till tvätteriet. Har det hänt nåt?
-Skrev du nåt? -Åh, hej.
Lerig.
Var du i mitt rum?
-Ursäkta, ditt rum? -Behandlingsrummet.
Nej, jag kom precis ut från bastun och tänkte ta en massage.
Om det går bra.
Du är lite besatt av mig, va?
-Jag måste titta på övervakningsfilmen. -Vad vill du se?
Spaet. Alla som kom in eller ut de senaste 20 minuterna.
Vi stänger av övervakningen när gästerna är ombord.
-Är kamerorna avstängda? -Ja.
Vem bestämde det?
Det är ganska vanligt med så många högprofilgäster.
-Det blir mer avslappnat… -När de inte är bevakade.
Fan också.
Jävlar.
Herregud.
De sa att ingen har varit i hytten och det här är jungfruresan.
I så fall, vems hår är det här?
Den personen gick överbord.
Jag fattar. Du gillar dem inte.
Det här är ingen posttraumatisk episod.
-Jag inbillar mig inte. -Det är inte det jag säger.
Du behöver inte vara den som fixar det.
Lyssna.
De kommande 36 timmarna är vi fast ombord.
Om Nilssen inte hittar tjejen och du känner likadant efteråt,
så följer jag med dig till polisen och rapporterar kvinnan saknad.
Men att driva det längre nu hjälper inte din sak.
De styr världen.
Eller äter lunch med de som gör det.
Om du retar upp dem…
Du har haft en tuff dag. Hur mår du?
Kom och hjälp mig.
Hur träffades du och Lars?
Hans styrelse blev orolig för att incel-kejsarvibben var passé.
En weekend med mig, en skymt på mina konton
kan övertyga aktieägarna om att han är rätt sorts alfasnubbe.
-Så ni är inte… -Absolut inte.
Det är för optikens skull.
Jag tror inte han gillar kvinnor. Det är lite läskigt.
Vill du ta en selfie?
Jag bjuder. Det höjer din profil.
Redo? Gulligt.
Jag beundrar det du gör.
Jag kunde ha blivit journalist om jag inte hade varit så…du vet.
Så du får dricka på arbetstid?
Bra för dig.
På 90-talet jobbade jag på ett sagolikt galleri i Mayfair.
Luncherna bestod av helt dödliga dueller, med martinis.
Sover du ofta i badkaret?
Bara när vi bråkar.
-Vad handlar bråken om? -Vi minns aldrig, morgonen efter.
-Det blir sällan blåtiror. -Men om så är fallet…
…är de mina.
Får jag fixa kragen?
Snoka inte för mycket.
Du vill inte förarga dem. Särskilt inte henne.
-Är du okej? Ja, jag mår bra.
Hur känner du Richard och Anne?
Jag är också rik.
Jo, jag…
Jag grundade ett teknikföretag.
Richard blev med rätta imponerad och investerade i det.
AI och ansiktsigenkänning.
De flesta av er vet säkert historien bakom det här.
Jag ville ge Anne en anledning att fortsätta kämpa
och göra nåt så vackert att hon skulle känna som jag.
Att det hade varit en synd
att lämna världen utan att sätta foten på…
Jag är så stolt över dig, älskling.
Och jag bara…
Jag är så tacksam att…
Ursäkta.
Tack för att ni kom.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Bara att…
-Raring. -Så sorgligt.
Det gör inget.
Okej?
Förlåt.
Trevlig måltid. Skål!
-Skål för dig, raring. -Skål.
Mot stjärnorna, min kära
Mot havet
Hjulen rullar, min kära
De rullar runt navet
-Snyggt. -Älskar det.
Tack.
Kära Anne, din vackra själ kommer att lysa starkt för evigt.
Minns du duetten vi sjöng i Amalfi för alla år sen?
-Ja. -Visst?
Jag…är så hemskt trött.
Självklart.
-Jag måste nog gå och lägga mig. -Åh nej.
-Jag hjälper dig. -Nej.
Sov gott, raring.
Jag sjunger en serenad så att du kan sova.
Den, ja. Nu minns jag.
-Ja, så fin. -Tack, Danny.
Vad tycker du om ljudet Av alla de små orden
De får dig att se smart ut
När jag faller ner till jorden
Jag vill gå genom leran Och jag har inte sett natten
Jag vill hålla om dig, älskling Få dig att må bra igen
-En flock valar i närheten. -Ska du inte följa med?
Jag stannar hos min patient.
Hej då!
Miss Blacklock. Är allt som det ska? Har ni gått vilse?
Jag hoppades faktiskt få prata med några i besättningen.
Okej.
Titta.
Har nån av er sett
den här kvinnan ombord?
Nej.
Okej. Kan ni ta ett foto och visa resten av besättningen?
Och en fråga till.
Hur lätt skulle det vara att smuggla ombord nån utan att bli upptäckt?
Jag tror inte ägarna skulle gilla om vi pratade med er om det.
Ingen valskådning för dig?
Jag trivs inte i kylan.
Det är besättningens trappa, va?
Ja, jag ville se resten av yachten.
Jag måste tillbaka till Anne. Njut av lugnet medan det varar.
Nej, nej.
-Du är ingen fotograf. -Det är du som distraherar mig.
Jag är bara en kille som gör sitt jobb.
Vi kanske kan ta några senare. Jag har en annan outfit.
Jag tar med båda kamerorna.
-Vill du ha en drink till? -Visst. Jag följer med dig.
De plockar undan.
Tänk på guds gåvor.
Vi får bjuda honom på middag.
Jag minns att du…
-Herregud! -Vad är det?
Hjälp henne, hon blöder!
Hjälp!
Du, se på mig.
-Blacklock. -Det är okej.
Vi försöker bara förstå vad som hände.
Jag har redan sagt det. Nån knuffade i mig.
-Du måste ha sett nåt. -Jag var på väg till bryggan.
Ni var ensam, miss Blacklock.
-Nån ombord försöker döda mig. -Laura…
För att tysta mig.
Jag kan bara ana hur hemskt det var, men du var ensam på däck.
Jag ramlade inte i.
Skyddet stängdes inte av sig självt.
Kära vän, varför ge sig på dig?
Du har tappat en knapp.
-Var du på mitt rum? -Nej, det var jag inte.
-Du var på mitt rum. -Sakta ner.
Herregud.
-Var är mina grejer? -Vadå?
Var är mina grejer? Kläderna jag bar, min kappa.
Era kläder togs till tvätteriet.
Vad gör ni?
-Ursäkta? -Det är okej. Låt henne vara.
-Okej. -Vi har lagt era tillhörigheter här.
Vi försökte torka telefonen, men…
Det låg en zippåse i kappfickan.
Vi hittade bara det här.
Ja, självklart.
-Där är du. -Nej. Håll dig borta.
-Kom nu, Lo. -Låt bli…
Vad fan är det med dig?
Den som gjorde det här genomsökte mina fickor.
Hårslingorna låg där.
Tror du att jag är inblandad?
Bara du visste om det. Bara du.
Jag är ledsen.
Jag berättade för de andra att du hade bevis.
De tror att du är galen, jag försvarade dig.
Sluta hjälpa till.
Danny, kom igen. Galan då?
Tjejen försökte dränka sig. Vad blir det nästa gång?
Jag ber henne gå iland.
Du kunde ha haft ett lik på båten. Ett lik!
-Jag har inte råd med fler skandaler. -Snälla, tänk om.
Det är nåt som inte känns rätt. Jag måste dra. Sorry, okej?
Anne är ett fan. Hon var tydligen en bra journalist.
-Hon är en förbannad plåga. -Nej, vrickad.
Känner vi fler lediga rockstjärnor?
Bra jobbat, tokstolle.
Riktigt bra jobbat.
Vänta, är inte det suspekt? Jag knuffas i poolen och han sticker.
Han var rädd för vad du skulle hitta på nästa gång. Som vi alla är.
Tror du verkligen att Danny kan ha knuffat nån överbord?
Kanske.
-Och vem mer, jag kanske? -Eller jag?
Ingen av er vet när den andra kom tillbaka till hytten.
Det här är fanimej… Nej, du är spritt språngande galen.
Det fanns ingen kropp i vattnet, Lo.
Det fanns ingen kropp! Du sov.
Du irrade runt, du drömde,
och din förvirrade, uppmärksamhets- törstande hjärna hittade på allt.
Lägg ner.
För guds skull.
Du är en glädjedödare. Det är toxiskt.
Vänta! Herregud…
Nej, vänta!
Vem är du?
-Jag såg dig drunkna. -Nej.
Du ser mig nu, jag lever. Så bara släpp det.
-Jag varnade dig. -Skrev du på spegeln?
-Varför knuffade du mig i poolen? -Det var inte jag.
-Vem tog hårslingorna? -Sluta!
-Han kommer att döda dig. Sluta! -Vem pratar du om?
-Vad är det som händer? -Sluta! Han dödar dig.
Herregud…
Anne?
Varför?!
Hjälp!
Utan läkemedlen känner man det.
Alla medicinerna.
De suger musten ur mig.
Ja, den. Nu minns jag.
Jag skulle vilja fortsätta i morgon.
Vem är du?
Jag vet att du inte är Anne.
Du visste inte att Anne hade slutat ta sin medicin.
Du glömde att vi hade stämt träff.
Det var Anne som gick överbord.
Du har låtsats vara hon sen dess.
Det var aldrig en del av planen.
Vems röst var det som jag hörde den kvällen?
Det var…
Herregud, jag har varit så dum. Det var Bullmer, förstås…
Han visste att…
…Anne gjorde honom arvlös.
Jag trodde inte han skulle döda henne.
Jag skulle bara låtsas vara Anne en dag.
Träffa advokater, skriva på ett testamente.
Han sa att det skulle vara som teater.
-Säg vad du tycker. -Ja.
Det finns en mjukvara. Nån sorts ansiktsigenkänning.
Han kontaktade mig via Facebook.
MATCHNING
Han bjöd in mig till en fest i London. Betalade för allt.
Jag har aldrig erbjudits så mycket pengar.
Du måste vara bekväm med mig för att det ska fungera.
Richard?
Va? Vad är det här?
Vem är du?
-Vad gör hon…? Du är galen. -Anne, lugn.
-Du är helt galen. -Lugna dig.
Håll käften. Hör på…
Håll käften!
Ville du lämna mig ett patetiskt underhåll?
Va?
Du…
Det är lugnt.
Anne.
Jag hade aldrig gått med på det.
Nej!
Inte det.
Jag borde ha stoppat honom.
Jag trodde aldrig att det skulle sluta så här.
Du vet inte var jag kommer ifrån.
Hur det är att inte ha nåt.
Inget att ge de som är beroende av dig.
Min dotter betyder allt för mig.
Vad heter du?
Carrie.
Okej, lyssna på mig. Kan du göra det, Carrie?
Han utnyttjar dig.
Tror du att han låter dig gå när du har skrivit på papperen?
Du har sett honom döda.
Han kommer inte att lämna kvar en lös tråd.
De har redan försökt döda mig.
Vi måste samarbeta.
Jag måste gå upp igen.
Anne?
Var har du varit, älskling? Du missade nästan uppvisningen.
Förlåt mig.
Anne och jag vill tacka er ännu en gång för att…
…ni är med oss den här tiden.
Jag älskar dig.
Det har varit ett privilegium att dela mitt liv med dig.
Om vi inte kan ta Aurora till norrskenet,
får det komma till oss.
-Nu artar det sig! -Fantastiskt!
-Jag är impad! -Kom.
Jag älskar dig.
Hallå där.
Jag såg bara till patienten.
Låt henne sova. Hon har haft ett par känslosamma dagar.
Visst.
Hallå, Lo?
Jag är här om du vill.
Hon kan inte bara försvinna. Det finns ingenstans att ta vägen.
-Kapten och jag fortsätter leta. -Gör dig av med henne sen.
Okej?
Jag har fått nog av det här. Det är inte vad vi kom överens om.
Inget har blivit som vi ville. Det är hela poängen.
Det där med Anne var en sak.
Jag skulle ge en överdos till en döende kvinna.
Men det här är kallblodigt mord.
Måste jag påminna dig om var vi var för tre år sen?
När du storgrät och bönade om min hjälp.
Tror du att jag köper att det var den enda kvinnan?
Snälla Richard…
Hur många skulle ha trätt fram om jag inte hade begravt det?
Du hade inte bara förlorat legitimationen utan blivit inspärrad.
Jag uppskattar allt du har gjort.
Ja, men vi glömmer inte vår överenskommelse, eller hur?
Nej.
Jag tar hand om henne.
Tack, Robert.
Du måste gå till polisen. Berätta allt som du har sagt till mig.
Jag kan inte, de griper mig med. Jag är medbrottsling.
Nån blev dödad. De tar min dotter ifrån mig.
Jag skriver på det han vill och dyker upp på galan.
-Sen är det över. -Tror du att han låter dig leva?
Han har ihjäl dig, det vet du!
Vet de att jag är här nere?
De vet inte var du är, men de letar.
-När når vi hamnen? -Om två timmar.
-Jag öppnar luckan, det ger dig en chans. -Du, Carrie.
Inget kommer att hända dig förrän du skriver på testamentet.
Bullmer behöver dig.
Men när du har gjort som han vill är du i fara.
Jag kommer till dig.
Jag lovar.
Lystring till alla i besättningen. Trettio minuter tills vi släpper ankar.
Du, Lars.
-Åh, ja. -Inga problem.
-Laddade du ner mitt album? -Tre gånger var för mycket.
-Är det här utrymmet det sista? -Ja.
Mr Morgan… Dr Mehta har bett att vi låter henne vila.
Hon var lite upprörd så han gav henne nåt lugnande.
-Hälsa att jag kom förbi, okej? -Självklart.
Tack.
-Ben. -Hej.
Tack för att du varit med oss de här dagarna.
Jag ser fram emot dina foton från galan i kväll.
Visst. Jag…
-Jag är orolig för Lo. -Ja, jag med.
Men hon kunde inte vara i bättre händer. En bättre läkare finns inte.
Han stannar hos henne tills hon piggnar till.
Ligger vi inte lite väl långt ut?
Vattnet är för grunt för oss längre in.
Den enda nackdelen med en så stor båt.
Lystring alla passagerare, skytteln åker om fem minuter.
Var vänliga gå till soldäcket.
Det har varit ett rent nöje att ha er som gäster ombord.
-Jag ser fram emot att ses igen. -Tack.
-Hej då. -Ursäkta mig.
-Ben? -Hej då.
Det känns inte rätt att lämna Lo. Jag kommer senare.
Kan vi åka nu, eller?
-Jag förfryser. -Håll tyst, Adam.
Men seriöst, kom igen. Vi kan inte vänta på alla.
Vad ska jag göra?
Hallå?
Laura.
Gudskelov att vi hittade dig.
Alla har varit så oroliga.
Håll dig borta.
Jag vill bara se till att du mår bra. Du har ju…
-Jag mår bra. -Du har saknats i över ett dygn.
Jag vill bara se till att du är oskadd.
Vi kan reda ut det här, Laura.
Vad i helvete?
Vad var det i den?
Vad var det?
Vad fan var det i den?
Ben!
Spring, Lo!
-Få fram sanningen. -Fan!
Herregud, Ben.
Stanna där du är.
Vad står på?
Ben är död.
Vad är det du säger?
Han hoppade på mig.
Han skyddade Lo och… Det var oundvikligt.
-Gömde du kropparna? -Bara hans.
Lo hoppade i vattnet. Det är för kallt för att överleva.
Jag tänker inte låta det här gå om intet. Fattar du?
Hon ska skriva på.
Efter galan gör du dig av med henne.
Jag kommenterade bara på den plötsliga förändringen
efter allt arbete med stiftelsen.
-Visst. -Ja…
Min man har stått vid min sida under alla svåra år, så…
Jag bestämde mig för en rimligare lösning.
Ska vi skriva på?
Ja.
Känner du dig svag?
Ska dr Mehta ge dig nåt?
Nej…
Jag mår bra.
Välj vad du vill.
Jag sköter talet i kväll. Du behöver bara le och vinka.
Jag byter om och hämtar dig sen.
-Vakter till nivå två. -Snälla du. Anne är död.
-Jag såg nyss Anne hos advokaterna. -Ändrade hon sitt testamente?
Skrev hon över allt till Bullmer?
Anne sa att hon skulle göra honom arvlös.
Kvällen när du tog mig till henne kastades Anne överbord.
Bullmer dödade henne.
Den där kvinnan har imiterat henne sen dess, mot Bullmers betalning.
Titta, bara.
Läs det här. Det är talet som Anne tänkte ge i kväll.
Det är rena vansinnet.
Tänk om jag kan bevisa det?
Det är ett stort nöje att se er samlade för att hylla
kvinnan vid vars sida jag stått som beundrare i så många år.
Vars vision och…ambition
inte bara har bevarat hennes familjearv,
utan berikat så många av våra liv.
Instämmer!
Hon behöver ingen introduktion.
Anne Lyngstad.
Min älskade Anne vill att vi ska glädjas i dag, inte sörja.
Att vi ser det som en början.
Annes farfar grundade ett litet rederi för 70 år sen.
Och i dag har vi skapat Lyngstadsstiftelsen,
så att vi kan ge tillbaka.
Om Alfred varit här skulle han nog vara stolt över Annes bedrifter.
Och jag ska prest… Vad gör du?
Ursäkta avbrottet.
Anne Lyngstad har bett mig att hjälpa henne säga som det är.
Ett ögonblick, så…
Låter du mig prata?
-Vad händer? -Hon lider av vanföreställningar.
-I fyra dagar har hon… -Låt henne tala.
Vad är det som pågår?
Det räcker. För henne till huset.
Låt henne tala, sa jag.
-Du tycker synd om henne… -Jag vill att hon ska tala.
Hon ska inte förstöra firandet.
-Ta bort händerna från min gäst. -Gör som jag säger.
Richard, Anne vill att hon ska tala.
-Lämna henne ifred. -Det är ju hennes fest.
Ni hörde miss Lyngstad. Släpp henne.
Tack.
Det här är dokumentet som Anne gav mig för fyra dagar sen.
-Hennes tal för i kväll. -Hon är hysterisk.
-Anne, låter du mig läsa det? -Ja tack.
-Jag varnar dig. Låt bli. -Låt henne prata.
"Vid min död ska min verksamhet och mitt kapital lösas in.
Allt ska gå till Lyngstadsstiftelsen.
-Stiftelsen ska överföras till…" -Stäng av micken!
"…till en oberoende part.
Min make, Richard Bullmer, ska inte vara involverad i stiftelsen."
-Det är lögn. -Richard.
Hon har skrivit det själv för att försöka göra skandal.
-Är det dina ord, Anne? -Ja.
Vem tror du att du är som gör så här mot mig?
-Vi säger bara sanningen, eller hur? -Ja.
Nu har du hört din frus önskemål.
-Det du gör är inte smart. -Vad sjutton är det som pågår?
Vet ni vad?
Mina damer och herrar, låt oss avrunda här.
Vi får återses en annan gång. Anne mår inte…
Jag mår mycket bättre.
Du är inte ens Anne.
-Hon är inte Anne! -Hör du!
Så vem är hon? Och var är den riktiga Anne?
Har du nåt mer att berätta?
Vem är hon?
Richard!
-Backa! -Lugna dig, Richard.
-Backa! -Lägg ner den där.
Ta tillbaka det. Annars dödar jag dig.
-Håll er undan! -Lugna dig.
Lägg ner kniven.
Det är över, Bullmer.
Gå!
Richard!
Håll er undan.
-Sluta, Richard. -Ur vägen.
-Sluta! -Flytta på er.
Ur vägen!
Stanna där, annars dör hon.
Jag sticker dig med kniven om du inte följer med.
-Vad är det som pågår? -Det är inte Anne.
Han kastade Anne överbord för fyra dagar sen.
Jävlar.
Fortsätt. Den här vägen.
Här nere.
Skynda dig. Lossa repet.
Släpp kniven!
Eller vadå?
-Du borde släppa kniven. -Fan ta dig!
Vad ska du…
Våga inte!
Hur fan…
Jag kommer inte åt att skjuta.
Hur fan understår du dig?
Det är okej.
Det är över nu.
Du kommer att klara dig.
Det blir bra nu.
Tack för att du sa sanningen.
ETT LIVSBEJAKANDE ARV
LYNGSTADSSTIFTELSEN GER REKORDSUMMA TILL CANCERFORSKNING
-Tack. -Din artikel var fantastisk.
Jag praktiserar här på grund av dig.
När du har lismat klart, te med mjölk och socker.
Andra hade skrivit om hans gärningar, men du hittade det goda i det.
Det förvånade mig.
Mig med.
ÅTALAS FÖR MEDHJÄLP TILL DUBBELMORD
En personlig historia i vår inhumana tid.
Vi behöver det.
-Redaktionsmöte om fem minuter. -Kommer.
Hej! Hon och jag mår bra.
Kom och hälsa på oss.
Undertexter: Ingrid Berglund