Hej.
Hej, Jessica.
Môžeš mi poslať Jacksonov súbor? Nemám ho v mailoch.
Večer sa na to musím pozrieť.
Dobre. Vďaka. Maj sa.
Čo tu robíš?
Musíme sa porozprávať.
Nemôžeš sem len tak prísť.
Niekoľkokrát som ti volala. Ale nedvíhaš telefón.
O čo ide?
- O Nicholasa. - Stalo sa niečo?
Áno.
Hovor.
Dnes popoludní ma zavolali.
Do školy. Pred chvíľou. Za riaditeľom.
Aby mi vysvetlil, čo sa deje.
A tak som sa to dozvedela.
Nicholas skoro mesiac nebol v škole.
Čože?
Hovorím ti... Týždne to len predstieral.
- Každé ráno... - O čom to hovoríš?
- Vysvetľujem ti to. - Počkaj sekundu.
Skoro mesiac nebol v škole a ty si si to nevšimla?
Odchádzal s taškou a všetkým, čo potrebuje do školy,
akoby sa nič nedialo. Okrem toho, že tam nechodil.
- A v škole... - Oni...
Povedali mi, že mi poslali kopu mailov, ktoré som nedostala.
Čo robil? Teda, celé dni? Kam chodil?
Neviem. Netuším.
Aj tak mi už nič nehovorí.
Beth...
Prepáč, Kate sa prišla porozprávať o Nicholasovi.
Práve sme sa dozvedeli, že skoro mesiac nechodil do školy.
Nejde len o to, Peter.
Nie je na tom dobre.
Musíš sa s ním porozprávať. Ja už neviem, čo robiť.
Potrebuje ťa. Nemôžeš ho len tak opustiť.
Neopúšťam ho. Prečo to stále opakuješ?
Dobre.
Minule...
Poprosila som ho, aby...
Ani neviem o čo. Aby odniesol tanier, alebo niečo, a...
Pozrel sa na mňa
s...
Takou nenávisťou.
Myslela som, že mi...
Čo?
Desí ma.
Dobre, ja...
Zajtra z ním pôjdem. Skočím za ním večer.
Ďakujem.
Preskúmali sme ich politiku udržateľnosti
a myslíme, že získanie tejto spoločnosti bude v súlade s našou zelenou stratégiou.
Majú skvelé environmentálne, sociálne a dozorové faktory,
ktoré nám zvýšia kredit.
Myslíme si, že toto zlúčenie bude dobré pre našu aj ich povesť.
Výborne. Mám všetky informácie, ktoré potrebujem.
Zavolám Jeffreymu, či môžu dať veci do pohybu.
- Výborne. - Super.
Ďakujem.
Prosím.
Ozvem sa, keď to bude hotové, dobre?
- Ďakujem. - Výborne.
Vďaka.
Dvere sa zatvárajú.
Vďaka.
Poď, kamoš.
Ahoj.
Čo tu robíš?
Neruším ťa?
Ako sa máš?
Dobre.
Prišiel som, pretože som chcel...
Chcel som s tebou hovoriť. Máš pár minút?
Iste.
Mama mi povedala, že nechodíš do školy.
Čo sa deje?
Nič.
Viem, že to máš ťažké a že si na mňa naštvaný,
ale to nie je dôvod na to, aby sme spolu nehovorili.
Prečo nechodíš do školy?
Neviem.
Nevieš?
Nemôžeš sa rozhodnúť prestať tam chodiť.
To sa nedá.
Máš problémy?
Prečo vzdycháš?
Len tak.
Pre niečo to robíš. Povedz mi.
Nechcem o tom hovoriť.
Nemôžem ti pomôcť, ak mi nič nepovieš.
Čo si robil celé dni? Kam si chodil?
Prechádzal som sa.
Prechádzal? Sám?
Hej.
Prečo?
To mám len tak akceptovať? Veď ťa čakajú skúšky.
Uvedomuješ si, že škola uvažuje o vylúčení?
Hej.
Tvoja mama už nevie, čo robiť, vieš?
Chce ťa poslať na internátnu školu.
- To chceš? - Nie.
Tak musíš niečo urobiť. Nemôžeš takto pokračovať.
Nič nezvládam.
Prečo to hovoríš? Stalo sa niečo v škole?
Nie.
Alebo mimo školy?
Môžeme sa rozprávať. Len...
O to nejde.
Ide...
Áno?
Neviem, ako to opísať.
Vlastnými slovami.
Celý život.
Ťaží ma.
V čom sa ti nedarí?
Neviem.
Chcem, aby sa niečo zmenilo. ale neviem ako.
A preto si niekedy hovorím, že možno...
Povedz mi to.
Chcel by som bývať s tebou.
- So mnou? - Ja a mama...
Nevychádzame spolu.
Už ma nezvláda. Viem to.
A keď som tu,
mám príliš veľa temných myšlienok.
A chcem žiť s mojím malým bratom.
Hej...
Ak ma pošlete do internátnej školy, zbláznim sa.
- Jasné, že nie. - Ale áno. Stane sa to.
Mám pocit, že mi vybuchne hlava.
Poď sem.
Niekedy mám pocit, že som sa zbláznil, oci.
O čom to hovoríš?
Veď ti to vysvetľujem. Neviem, čo so mnou je.
No tak. Neboj sa, zlatko.
Vyriešime to.
Ver mi.
Dovolali ste sa Kate. Nechajte mi odkaz.
Ahoj, to som ja. Práve som s ním hovoril.
Môžeš mi zavolať? Dík.
Prečo to takto berieš?
Ako to beriem?
Môže byť v zadnej izbe.
A čo škola?
Niečo vymyslíme.
Nejaká škola ho musí zobrať uprostred školského roka, nie?
Určite áno.
Poznáš ho len dva roky.
A vidím, že...
Viem, že ho vnímaš negatívne,
po všetkom, čo sa stalo.
Keď bol menší, bol taký...
Keď som bol teraz za ním, mal...
Neviem, rany.
Rany? Ako...?
Jazvy na ruke.
Tak ma to dostalo, že...
Je to môj malý chlapček.
Hej.
Je to pravda. Máš pravdu.
Cítim sa vinný.
Nemôžem sa tváriť, že za to nie som zodpovedný.
Odišiel som, Beth.
- Odišiel som. - Nie je tvoja chyba, že mu nie je dobre.
Má ťažké obdobie.
V každom prípade, nemám na výber.
Nemôžem nad ním zlomiť palicu.
Dobre. Rozumiem.
Neboj sa. Chápem to.
A o tých jazvách by si mal hovoriť s doktorom.
Viem.
Ahoj, si pripravený?
Hej.
- Nechcel by si... - Nie, dík.
- Takže... - Áno.
A nezabudni, veď vieš, vždy sa môžeš...
Viem. Ďakujem, mami.
Kedykoľvek, pretože...
A nehovorím to preto...
Viem.
Viem, čo myslíš. Neboj sa.
Dobre.
Hej...
Zavolaj mi.
Počkaj.
- Skoro som zabudla. - Čo?
Banánový chlieb.
Ďakujem, mami.
Mám ťa rada.
Máš všetko, čo potrebuješ?
Hej, mám.
Našiel si uterák, ktorý ti tam nechala Beth?
Hej.
Dobre. Nechám ťa.
Idem do postele.
Teším sa, že si tu.
Chýbala mi tvoja spoločnosť.
A čo Beth? Nevadí jej, že som tu?
Evidentne nie, Nicholas.
Tešíme sa, že si tu. Obaja.
Toto je aj tvoj domov.
Dobre?
Mal by si ísť spať. Je neskoro.
Dobre.
Hej.
Dobrú noc.
Dobrú, oci.
Doktor Collins, tu Peter Miller. Prepáčte, že vám volám na mobil,
ale chcel som s vami hovoriť o mojom synovi, Nicholasovi.
Myslím, že potrebuje terapiu.
A rozmýšľal som, že možno poznáte niekoho dobrého.
Zavolajte mi späť, prosím.
Vyrušujem?
Nie, poď ďalej.
Povedz mi...
Mám pravdu v tom, že sa čoskoro chystáš do D.C.?
Správy sa šíria rýchlo.
Hovoria, že bude kandidovať v primárkach. Je to tak?
Čo ti presne ponúka?
Budeš súčasťou kampane?
Nepovedal nič konkrétne, ale...
Dobre, nechám ťa robiť.
Ale ozveš sa, keď budeš vedieť viac?
Samozrejme.
PRÁVNIK
Doma je všetko v poriadku?
Čože?
Hej.
To je super.
Vďaka, Andrew.
A sme tu.
V roku 1776, keď Deklarácia nezá...
Ahojte, na minútku vás preruším,
aby som predstavila Nicholasa, ktorý tu dnes začína.
Viem, že ho všetci vrelo privítate.
Ahoj, Nicholas. Som pán Yama. Budem ťa učiť dejepis.
Vitaj.
Nájdi si miesto a po hodine príď za mnou.
Poviem ti, čo sme doteraz brali.
Skvelé. Takže vás nechám.
Ako som hovoril, a mali by ste si to poznačiť,
ide o delenie moci, medzi národnou a štátnymi vládami.
V roku 1776, keď bola podpísaná Deklarácia nezávislosti,
novo nezávislých 13 štátov sa správalo ako rozhádaní súrodenci.
Každý z nich chcel suverenitu. Vie niekto, čo je suverenita?
Absolútna moc.
V tom štádiu to však nebolo možné.
To je pôvodný plán?
- Ahoj, ako sa darí? - Fajn a tebe?
Veď vieš. Máš míting so šéfom?
- Hej. - Máš šťastie, má dobrú náladu.
- Dobre. - Stále si v New Yorku?
Hej, stále v New Yorku.
Ako sa má otec? Počul som, že mal zdravotný problém?
Ani nie. Všetko je v poriadku. Vďaka.
Dobre. Dlho sme ho nevideli.
- Pozdrav ho, dobre? - Iste.
- Dobre. Maj sa. - Maj sa.
Sme pre vás pripravení.
Tadiaľto.
SENÁTOR BRIAN HAMMER DELAWARE
Ďakujem.
Peter. Ako sa máš? Je skvelé, že si prišiel.
Predstavím ťa dvom našim ľuďom, ktorí robia na...
Nicholas, ahoj. To som ja.
Chcel som vedieť, ako to dnes išlo.
Zavolaj mi. Mám ťa rád.
OTEC
Si pripravený, Nicholas?
Pretože musíme ísť.
Uvarila som ti kávu. Ešte máš čas ju vypiť, dobre?
Budeš meškať.
Volala som ťa aspoň 10 krát. Nemôžem to robiť každé ráno.
Počuješ ma?
Nicholas!
- Prečo mi neodpovedáš? - Teraz odpovedám.
- Musíme ísť. - Viem.
Nezobudil ťa Theo v noci?
Nie.
Máš šťastie.
Tak, ako tvoj otec. Nič ho nezobudí.
Výraz "spať ako bábätko" je...
Malo by to byť "spať ako chlap".
Kde je?
Už odišiel. Mal veľmi skoré stretnutie.
Tu máš kávu. Máš päť minút.
- Čo je? - Nič.
Bolí ťa niečo?
Nie...
To nie.
Si nešťastný?
- Prečo si nešťastný? - Neviem.
Nevieš?
Stáva sa to často?
Že začneš takto bezdôvodne plakať?
Neplačem.
A vôbec, musím ísť.
Môžem sa ťa niečo opýtať?
Samozrejme.
Vedela si na začiatku, že je otec ženatý?
Vedela?
Áno.
Ale hneď mi povedal, že...
Že čo?
Bolo by lepšie, keby si sa o tom porozprával s ním.
Vieš...
Keď odišiel, mama to veľmi zle znášala.
Fakt trpela.
Stále o ňom hovorila hrozné veci.
Ale ja som ho stále obdivoval.
Mal som pocit, akoby som bol
rozrezaný napoly.
Rozumiem.
Nie je to jednoduchá situácia.
A teba to nezastavilo?
Prosím?
Keď ste sa spoznali.
To, že bol ženatý a mal syna ťa nezastavilo?
Čo ti mám povedať?
Nič. Máš pravdu.
Neviem, prečo sa pýtam. Je to hlúpe.
- Nie je to hlúpe. - Aj tak už musím ísť. Maj sa.
Maj sa.
Ahoj, Nicholas, to som ja.
Len som ťa chcela objať.
Dúfam, že je všetko v poriadku.
Dúfam, že sa niekedy stretneme,
ak budeš mať čas.
Zavolaj mi. Chýbaš mi.
Ahoj.
Ak im budeme vedieť dokázať, že nemali urobiť prvý krok,
začne to byť reálnejšie.
Všetko je to o vyrovnanosti moci.
- Áno? - Prepáčte.
Toto ste hľadali?
Výborne.
To ste našli v archíve?
Skvelá práca.
Potrebujete ešte niečo?
Ďakujem pekne.
Bude to veľmi užitočné.
Ahoj.
- Kto je to? - Kto?
Ten nový intern.
Je Francúz. Veľmi šikovný.
Prečo?
Len tak.
Dobre, vidíme sa zajtra.
Ahoj.
Ahoj, Peter, to som ja.
Pozri, ja...
Nechcem ťa otravovať. Ale...
Nicholas sa mi neozval.
Nechávam mu odkazy, ale nereaguje na ne.
Takže...
Môžeme sa porozprávať?
Vďaka.
Pekné sako.
Ďakujem.
Prosím.
V novej škole je všetko v poriadku?
Je to v pohode.
Povedal si, že sa nevieš stotožniť s deťmi v tvojom veku.
Nie.
- Prečo? - Podľa mňa sú hlúpe.
Ide im len o žúrky a zábavu.
Mňa tie veci nezaujímajú.
Tak čo ťa zaujíma?
- Čože? - Nič. Len...
V každom prípade,
veci sú teraz lepšie.
Necítiš sa dobre v tomto veku?
To som ne...
Dobrý deň.
- Dobrý deň. - Dobrý. Tam je.
Ďakujem.
- Prepáč, že meškám. - Nevadí.
Viem, že máš toho veľa. Hlavne teraz, čo počúvam.
- Hej. - Je to vzrušujúce.
- Čo si prosíš? - Neviem. Ty?
Perlivú minerálku, prosím.
Ja si dám martini.
V tom prípade dvoje martini.
Hneď to bude.
Ako to ide?
Dobre.
Začal chodiť do novej školy. Hovorí, že sa mu páči.
To je výborné.
Na začiatku som naňho musel trocha zatlačiť.
Ale myslím, že sa cíti lepšie.
Asi je na dobrej ceste.
Bol ti schopný povedať, čo sa stalo v starej škole?
Nie, nehovorí veľa.
Nerozumiem, odkiaľ pochádza ten smútok.
Je tínedžer, Kate.
Videla si niekedy tínedžera, ktorý žiari šťastím?
Nejde len o to.
Je iný...
- Ako ostatní. - Prečo si to myslíš?
Podľa mňa sa sklamal v láske.
Je to možné.
Je veľký romantik.
Hej.
Po kom to asi má?
A je to tu.
Ďakujem.
Super. Ďakujem.
Nazdravie.
A čo...
Beth?
Ako to berie?
Môžeš so mnou hovoriť.
Dobre.
Na začiatku bola trocha...
- Asi sa jej to nepáčilo. - Ani nie.
Bola asi trocha rozhodená.
S malým dieťaťom a s tým spojenou únavou.
Nečakala, že zrazu bude žiť s tínedžerom.
Tomu rozumiem.
Hej. Ale celkovo je všetko fajn.
Dobre.
Nekomplikuje jej život?
Nie, správa sa slušne.
Snaží sa.
Páči sa mu bývať s malým bračekom.
Super.
Myslím si, že to bude fungovať.
Čo je, Kate? Hej.
Nič. Prepáč.
Prepáč, ak... Nechcel som sa ťa dotknúť.
Viem.
Mám pocit, že som zlyhala.
O čom to hovoríš? Vôbec si nezlyhala, Kate.
Prepáč.
Nemyslela som si, že odíde z domu.
Aj on.
- A pôjde bývať s tebou. - Počúvaj, ani ja.
On ma o to požiadal.
Áno, ale problém začal u mňa.
- Samozrejme, že nie. - Áno.
Už so mnou nechce žiť. Zavolám mu, nezdvihne.
No tak.
Musíš tomu dať viac času.
Hej.
Je mi to ľúto.
V poriadku.
Pred pár dňami...
Našla som túto jeho fotku.
Je z tej dovolenky na Korzike, pamätáš?
Hej.
Keď sa na ňu pozerám,
som hotová.
Prenajali sme si malú loďku, pamätáš?
Samozrejme.
V to leto si ho učil plávať.
Jeho tvár.
Je taká otvorená. Ako slnečný lúč.
Môj malý slnečný lúč.
Keď si na to spomeniem,
v mojej rodine bolo toľko šťastia.
Neviem, čo sa stalo.
No tak.
Tak som ho mala rada.
Aj teba.
Veľmi som ťa milovala, Peter.
Keby si vedel ako...
No tak, nebuď smutná.
Si fantastická matka.
Nie je tvoja chyba, že má ťažké obdobie.
Je to len... Čoskoro sa všetko vráti do normálu.
Áno. Ver mi.
Všetko bude dobré.
Myslíš?
Hej.
- V pohode? - Hej. Konečne.
Trvalo mu to.
Viem. Už som tam skoro zaspala.
- Tu máš. - Ďakujem. Si zlatý.
Mala si dobrý deň?
Hej, teda nebol mimoriadny.
Bola som u detskej lekárky.
Inak sme boli doma.
A čo ty?
Čo?
- Čo? - Čo?
Prečo vyzeráš taký...
Spokojný?
Čo je to?
Snažíš sa mi tým ospravedlniť?
Poďakovať.
- Za čo? - Vieš za čo.
Sú veľmi pekné.
Som si dobre vedomý... Teda...
Som ti veľmi vďačný za to, ako si to zvládla.
Hovorila som to. Snažíš sa ospravedlniť.
Mám šťastie, že si tu.
Hej, pretože ty tu veľmi nie si. Stále si v práci.
Nie stále.
Môžem s tebou na chvíľu hovoriť?
Samozrejme.
- Ruším vás, že? - Nie. Hovor.
Nie je to nič urgentné. Len som sa chcel poradiť.
Počká to.
Prídeš za mnou...
- Potom? - Jasné.
Super. Vďaka.
Vyzerá lepšie, nemyslíš?
Povedal mi, že dnes z matiky dostal "A".
- Áno? - Hej. Teším sa.
Podľa mňa sa mu vracia sebadôvera.
A povedal mi, že ho pozvali na oslavu.
To je skvelé.
Hej. Trápi ma, že je celý čas sám.
- Inak, dopadlo to dobre. - Čo?
- Pediatrička, s Theom. - Hej. Čo povedala?
To isté, ako ty. "Je to len fáza, ktorá prejde."
Čoskoro by mal prespať noc.
No kým tá fáza trvá, idem navariť večeru predtým,
ako zaspím na gauči.
Nie. Idem ja.
Ahoj, Theo.
Poď sem. Poď.
Je to dobré.
No?
Neviem.
- Pristane ti. - Hej.
- Je to od teba milé, ale... - Čo?
Decká v mojom veku asi nenosia saká.
Robíš si srandu? Všetci ich nosia.
- Má pravdu. - Hej.
- Fakt? - Hej. Fakt ti pristane.
Je francúzske.
Pozrime sa na teba. Mal by si si ho dať na oslavu.
Kedy bude? Budúcu sobotu?
Ešte neviem, či tam pôjdem.
Čože? Musíš ísť. Je dôležité stretávať sa.
Neviem tancovať.
Takže to je ten problém.
Čo?
Sme doma.
Ahoj, Beth.
- Spí. - Prepáč.
Kde ste boli?
Musíš ho naučiť tancovať. Je skvelá tanečníčka.
- To je fakt vtipné. - Čo?
Ty s tvojim tancovaním si ma dovolíš kritizovať?
Nevie tancovať?
Povedzme, že má vlastný štýl.
Môj jedinečný štýl.
Vedel si, že sme sa zoznámili na svadbe?
Vtedy som ho prvýkrát videla.
Bol na tanečnom parkete. A vlnil bokmi.
Čože?
Nepoznáš jeho tanečné kreácie?
Nie.
Nauč ho tancovať ty, Beth. Ide na žúr.
Sleduj.
Čo robíš?
- No tak. - Ideme na to.
Poď.
Nie, nie.
No tak.
Je to fakt dobrý nápad?
Neukážeš nám to?
Nechcem zobudiť Thea.
No tak, oci!
Dobre.
Na vaše vlastné riziko.
Sleduj tú tvár.
Už chápeš, prečo som sa doňho zamilovala?
- Kto by sa nezamiloval. - Som neodolateľný.
Keď začne, všetci ostatní sa zastavia.
Jednoducho na seba priťahuje pozornosť.
Ako to robíš?
Neviem. Poď, ukážem ti to.
Nie, nie. Peter.
- Nie, Nicholas! - Poď!
Takto. Pripravený?
Bože. Nie.
Prsty, kolená. Prsty, kolená.
Áno! To je ono.
To potrebuješ na tvoj žúr. To je ono.
Bože, nie ďalší.
Sú dvaja.
Spadnú z teba na riť.
Pozri naňho. To je môj syn.
Dobre, pripájam sa.
Mal ho pod matracom.
Prepáč. Ale radšej ti to hovorím.
Myslíš, že stále...?
Nechápem to. Veď...
Vyzerá v poriadku, nie?
Chodí do školy. Usmieva sa. Je mu lepšie.
- Áno. - Tak prečo to robí?
Najjednoduchšie bude porozprávať sa s ním,
nemyslíš?
Možno aj s jeho psychológom.
Dobre.
- Ideš von? - Hej. Na slnko.
- Dobre. - Poď, zlatko.
Neboj sa. Asi je stále trochu krehký.
Ale vie, že stojíš pri ňom. Som si istá, že to vyriešite.
Myslíš?
Kde si bol?
Prečo?
Stalo sa niečo?
Hej.
Prečo si mal pod matracom nožík?
Čože?
Pod matracom si mal nôž. Vieš o tom?
Čo tam robil?
- Nič. - Akože nič?
Len tam bol. Pre prípad.
Pre prípad čoho? O čom hovoríš?
Neviem. Keby nás chcel niekto vykradnúť, alebo...
Ukáž mi ruku.
- Čože? - Ukáž mi ruku.
Nie.
Daj mi pokoj!
Nicholas.
Prečo to robíš?
Nechcem, aby si si ubližoval. Rozumieš?
Neubližujem si.
Pozri na tie jazvy. Tomu hovorím ubližovanie si.
Je to pravý opak.
Ako pravý opak?
- Nijako. - Nie. Vysvetli mi to.
Vysvetli mi to!
Uľaví sa mi.
Od čoho sa ti uľaví?
Keď mám bolesti,
je to spôsob
na zvládanie tej bolesti.
Akej bolesti?
Spôsob zvládania bolesti?
Nechcem, aby si si to robil. Zakazujem ti to.
Jasné?
- Jasné? - Áno.
Niektoré veci sa v živote nerobia.
- Našla ho Beth? - To je jedno.
Prečo mi prehľadávala veci?
Nič ti neprehľadávala.
Ustlala ti posteľ, pretože ti si to sám nerobíš.
Zobral si nôž z kuchyne...
Nie. Najprv som chcel mať niečo na obranu.
Obranu pred kým? O čom hovoríš?
Uvedomuješ si, že to nedáva zmysel?
Ty máš zbraň.
Čože?
V kúpeľni za práčkou je puška.
To je iné. Bol to dar.
Kto ti dal pušku?
Otec. Veľmi dávno.
Miluje poľovačky. Je to puška na poľovanie. Nie je na obranu.
Prečo ti dal poľovnícku pušku?
Neviem. Možno si myslel, že ma poteší,
alebo že budeme mať spoločné hobby.
Ale nikdy som ju nepoužil.
Nenávidím poľovačky a všetko s nimi spojené.
Tak prečo si si ju nechal?
O tom nehovoríme.
Nerozumiem, prečo to robíš.
Viem.
Čo sa stalo v starej škole?
Asi je správny čas, aby si mi to povedal, nie?
Pretože niečo sa muselo stať...
Nicholas...
Ak o tom nechceš hovoriť so mnou, dúfam že s psychológom to riešiš.
Prosím, je to dôležité.
Je to v poriadku.
- Donesiem dezinfekciu. - Sú to len škrabance.
Vieš...
Keď si ubližuješ,
je to, akoby si ubližoval mne.
A keď si ty ublížil mame, urobil si to aj mne.
Zdravím všetkých.
Sadnite si.
Ďakujem vám, že ste prišli.
Máme tu najlepších z najlepších.
- Môžeš mi doniesť kávu? - Áno, pane.
Dobre. Máme toho veľa, takže...
Prejdime si body, ktoré sme doteraz prediskutovali.
Prvým bodom je zdravotníctvo.
Ako viete,
táto téma je mi veľmi blízka.
Takže sa počas kampane budem sústrediť hlavne na ňu.
Oci, sú tu niekde veľryby?
- Veľryby? - Áno.
- Nemyslím. - A delfíny?
Delfíny áno. Niekedy je ich vidieť.
Občas rovno pri lodi.
- Videl si už delfína? - Áno.
- Peter. - Oci!
- Rýchlo, je v mori! - Čo?
Moja čiapka!
Ďakujem. Maj sa.
Si tu skoro.
- Ahoj, oci. - Ahoj. Poď ďalej.
Dobre.
Dáš si niečo na pitie?
Hej, prečo nie?
Dobre.
- Ľad? - Nie.
Dobre.
Bez ľadu.
Takže...
Čomu vďačím za túto
spontánnu návštevu?
Ničomu špeciálnemu. Zastavil som sa v D.C.
a chcel som ťa vidieť.
Nepočúvaj špekulácie o mojom zdraví.
Nič mi nie je. Len malý problém.
Nikdy mi nebolo lepšie.
Dobre.
Maria pre nás pripravila menší obed.
Kačku. Môže byť?
- Super. - Dobre. Nazdravie.
Nazdravie.
Vitaj.
Problém je ten, že ľudia sa teraz všetkého boja.
Pozri sa okolo seba.
Kopa ufňukaných poserov.
Už nikto nechce riskovať.
Preto už Západ nevydrží.
Hovorím to už roky
a fakty mi to potvrdzujú.
Ak hľadáš energiu, odvahu, podnikavosť...
Je mi ľúto, ale musíš ísť do Ázie.
V ďalších dekádach to nebude Washington,
ale Čína. Peking.
Nie, ďakujem, Maria. Bolo to výborné.
- S radosťou. - Ďakujem.
Nie, ďakujem.
Takže...
Čo ty? Povedz mi... Myslel som, že to tu neznášaš.
Čo robíš v tejto časti sveta?
Mal som stretnutie s Brianom Hammerom. Bude kandidovať v primárkach.
Viem.
A chce, aby som mu pomohol v kampani.
- Ponúkol ti miesto v tíme? - Áno.
Dobre.
Ale ešte som sa nerozhodol.
Prečo?
Problém je, že mi to vezme veľa času a...
No a?
Je to zložité.
- Čo je na tom zložité? - Nie je na to dobré obdobie.
Nicholas má problémy.
Má 17, a...
Prišiel bývať so mnou a je mu lepšie,
ale stále je veľmi krehký.
Takže nechcem byť preč, keď...
Čo?
Preto si za mnou prišiel? Povedať mi, aký si dobrý otec?
- Nie. - Evidentne áno.
Prišiel si mi predstaviť dôkaz tvojej morálnej nadradenosti.
Je to tak?
Ukázať mi, že sa vieš vzdať ambícií, aby si sa staral o syna.
Na rozdiel odo mňa, nie?
Vôbec nie.
Ešte ťa to neprešlo? Naozaj?
Stále ma viníš za to, čo sa stalo pred 40 rokmi?
Hej.
Stále sa mi snažíš ukázať, aký si skvelý otec?
Fíha.
Chceš potlesk?
Bravó.
Zaujímavé, že to hovoríš...
Pretože minule som znova rozmýšľal nad tým, keď som bol v Nicholasovom veku.
- Vidíš. - Keď bola mama chorá.
Každý deň po škole som za ňou chodil do nemocnice
a sedel som pri nej a ty si nikdy neprišiel.
Cestoval si.
Pracoval som.
Týždeň pred jej smrťou som stretol Toma.
Povedal mi, že deň predtým s tebou večeral.
Nevedel som, že si v meste.
Nepovažoval si za vhodné povedať nám to, alebo prísť?
Ak chceš, môžem prebrať úlohu monštra
a pokloniť sa tvojej dokonalosti.
Áno, trpel si. A...
Tvoj ocko k tebe nebol dobrý. Ani k tvojej mame. Fajn.
A čo?
Nemyslíš že prišiel čas dospieť?
Pretože, ver mi, je patetické
sledovať muža po 50-tke ako je pripútaný k minulosti.
Ak chceš radu, Peter,
spamätaj sa, preboha.
Vyrovnaj sa s tým.
Prosím.
Ospravedlň ma.
Ahoj, Harry.
Stretnutie je o štvrtej.
Tak, o štvrtej. Nie o 16:30.
Si v pohode?
Hej.
Nechce sa ti ísť von?
Práve naopak.
- Ješ cereálie? - Hej.
Nechceš robiť niečo iné?
- Je sobota večer. - No a?
Nechceš si pozrieť film, alebo sa stretnúť s kamošmi?
Žiadnych nemám.
Prečo to hovoríš?
Pretože je to pravda.
Mal si Michaela. Často ste sa vídali.
A čo ten žúr o ktorom si hovoril?
- Dobre, oci. - Čo?
Môžeš s tým prestať?
Dobre.
- Môžem? - Áno.
Nemal som ich celú večnosť.
Pripravený?
Dobre.
- Počkaj. Nie som pripravený. - Pripravený?
To je hrozné. Prilepujú sa. Pripravený? Ideš.
- Chytil si to? - Nie.
Nevideli ste moje náušnice?
Mala som ich v ruke, a...
Pozrela si sa v kúpeľni?
Hej. Prezrela som všetko.
Nechápem to. Asi mi šibe.
Hej. Haló.
Áno.
Hej, chlapče. Hej.
- Nevidel si ich? - Čo?
Moje náušnice. Tie červené. Kúpil mi ich tvoj otec.
Pred sekundou som ich mala v ruke.
Nie.
Stále niečo strácam.
Prezliekla si sa?
Tieto šaty ti pristanú.
Ďakujem. Si milý.
Je to pravda. Vyzeráš veľmi pekne.
Kam idete?
Nič špeciálne, len večera s kamošmi. S Frankom. Poznáš ho?
Nie.
Keď hovorím "nič špeciálne," vlastne je to špeciálne.
Idem von prvýkrát od narodenia Thea.
Dám ti radu,
ak chceš mať život, nemaj dieťa.
Žartujem.
Dobre. Zlá správa. Sarah sa na nás vykašľala.
- Čože? - Teraz volala.
- Teraz? Na poslednú chvíľu? - Vraj má horúčku. Prepáč...
- Kto je Sarah? - Opatrovateľka.
- Mám zavolať Jenny? - Už som jej volal. Nemá čas.
Bože môj. Super. Keď raz môžeme ísť von.
Čo mám urobiť? Zavolám Frankovi? Zruším...?
Mám sa oňho postarať ja?
Ty?
- Myslíš, že to zvládneš? - Hej, ak to pomôže.
- To je od teba milé... - Prečo nie?
- Je to milé, ale... - Si si istá?
Som si istá. Zrušme to.
Fajn, to je jedno.
Čo?
- Prečo na mňa tak pozeráš? - Prečo asi?
Bola to milá ponuka. Neviem, prečo si ju odmietla.
- Nevieš? - Nie.
Je to jeho mladší brat. Môže naňho dávať pozor.
Ja neviem.
- Je to len bábo a ja... - A čo?
Vždy veci vidíš v temnom svetle.
Je to lepšie, ako nečakať to najhoršie.
- Čo tým myslíš? - Nič.
- Povedz mi to. Čo nevidím? - Nič. Prestaň.
Naozaj veríš, že Nicholas nie je schopný
dať pozor na svojho brata, kým spí?
Bože. Veľmi dobre to vieš. Má depresie.
Nie je vyrovnaný. Je...
Prepáč, ak ťa to šokuje, ale nenechám svojho syna s...
S kým?
Povedz to. S kým nenecháš svojho syna?
Je divný. Nehovor, že nie je. Vlastne je extréme divný.
Znepokojuje ma jeho výraz.
Kedy sa postavíš tomu, že to v hlave nemá v poriadku?
Nicholas. Hej...
Čo to...?
Prepáč, len sme sa...
Sme sklamaní, že sme nemohli ísť von.
Nemá to s tebou nič spoločné.
Nicholas...
Boli na chodbe.
Nie. Prosím...
Čo to...?
Si v poriadku?
Tvoj otec mi povedal, že si spokojný v novej škole.
Nie si?
Povedal mi, že aj uňho doma je všetko v poriadku.
Dúfal som, že...
Ale nie je tam pre mňa miesto.
Desím ich a...
Príliš na mňa tlačí.
Tvoj otec?
Neuvedomuje si to, ale...
Stále hovorí o úlohách.
Akoby v živote nebolo nič iné.
Je to normálne. Bojí sa o teba.
Nie, má ma v paži.
Teda to, kto skutočne som. Len chce, aby som uspel, ako on.
Tak, ako on. Ale...
Nemám potrebu byť študentom práva, alebo právnikom.
Nezaujíma ma to.
Kedysi si sníval, že budeš spisovateľom.
Ešte píšeš?
Hm?
Asi nikdy nesplním očakávania.
O čom hovoríš?
Tvoj otec chce pre teba to najlepšie.
Má ťa rád. Verí ti.
Len ste odlišní.
A teraz je pod veľkým tlakom.
Všetko to okolo primárok.
Je to preňho dôležité.
Roky o tom sníval.
Ale...
Nejde len o to.
Ja...
Nie som na tom dobre.
Tvoj otec mi povedal, že si sa rozišiel s dievčaťom.
Hej, to som mu povedal.
Nechápal, čo sa deje. Potreboval racionálne vysvetlenie.
Vieš, aký je.
Tak som mu povedal, čo chcel počuť.
Ale...
S tým dievčaťom som ani nechodil. Len...
Nie som taký, ako ostatní.
Niekedy si myslím, že nie som vhodný na tento život.
A neviem sa s tým vyrovnať.
Aj tak sa celou silou každý deň snažím.
Ale nezvládam to, pretože...
Pretože mám bolesti.
Celý čas.
A som unavený.
A som unavený zo života v bolesti.
Nicholas, poď sem.
Som tu.
Som tu. Nikam nejdem.
A pomôžem ti dostať sa z toho.
Sľubujem.
Neplač, slniečko.
Je to v poriadku.
Čo?
Dnes? Určite to bol on?
- Nicholas. - Áno?
Môžeš sem na pár minút prísť? Rád by som s tebou hovoril.
- O čo ide? - Sadni si.
- Musíme sa porozprávať. - O čom?
O tvojej škole.
Čo sa deje?
- Nič mimoriadne. Prečo? - Nič mimoriadne?
Nie.
Dnes si mal písomku, že?
- Ako dopadla? - Asi dobre.
Dobre.
Ja len, že dnes poobede bola Beth v parku a videla ťa tam.
Neviem, čo si tam robil, ale nebol si v škole.
Takže sa ťa opýtam poslednýkrát.
Tentokrát chcem odpoveď. Čo sa deje?
Zas nechodíš do školy?
- To sa deje? - Nie, ja...
Prečo si dnes nebol v škole?
- Prečo ti to povedala? - To nie je problém.
Áno, je to problém.
Chce nás postaviť proti sebe.
Problém je, že mi klameš.
Prečo si dnes nebol v škole?
Počúvam!
Necítil som sa dobre.
Nevedel som sa donútiť, a...
Som pod príliš veľkým tlakom.
Prepáč.
Ospravedlňuješ sa?
Volal som do školy.
Vieš, čo mi povedali?
Povedali mi, že tam nechodíš.
Bol si tam minulý mesiac prvý deň a odvtedy už nie.
Ani raz.
Evidentne odo mňa dostali mail,
podľa ktorého som ťa poslal do pôvodnej školy.
Nemáš čo povedať?
Takže je z teba prvotriedny heker?
Keď pomyslím na to, že si mi hovoril o dobrých známkach,
pozvaniach na žúry a pritom si mi celý čas klamal.
Čo si celé dni robil? Len si sa prechádzal?
O to ide? Len si...
Dáme ti šancu postaviť sa na nohy a čo urobíš?
Urobíš úplne to isté.
Všetkým klameš!
Vysvetli mi to.
Čo sa deje?
Berieš drogy?
Tak mi to vysvetli!
Neviem, čo s tebou robiť.
Hovorím ti to na rovinu. Neviem.
Snažil som sa ťa počúvať, bol som pri tebe.
Snažil som sa ti dávať silu a dôveru,
ale evidentne to nebolo na nič.
Fakt si myslíš, že môžeš takto žiť?
Robiť si to, čo len chceš?
Nechodiť do školy, byť nezodpovedný, odmietať dospieť.
Čo budeš robiť so životom,
ak nerobíš nič? Čo z teba bude?
Jasné, že na to nemáš odpoveď.
Nepozeraj sa tak.
O čo ti ide? Chceš ma zastrašiť?
Hovorím ti, že tým nič nedosiahneš.
U mňa nie.
Dobre.
Vysvetlím ti, ako to bude.
Od zajtra,
či sa ti to páči, alebo nie, sa vrátiš do školy.
- Je to jasné? - Nie.
Prosím?
Hovorím, že sa nevrátim do školy.
Čo to robíš, Nicholas? Čo chceš?
Keď som bol v tvojom veku, mama bola chorá, už som nevídal otca,
mal som finančné problémy, ale bojoval som. Bojoval som!
A ver mi, väčšinou to nebola sranda. A čo sa stalo tebe?
Čo v tvojom živote je tak dramatické,
že nie si schopný chodiť do školy, ako ostatní?
- Odpovedz mi! - Nezvládam to!
Nechápem, čo to znamená. Čo nezvládaš?
Žitie! Nezvládam žitie a je to tvoja chyba!
Prosím?
- To, aký som, je tvoja chyba. - Čo som urobil? Čo je moja chyba?
- Hnusíš sa mi. - Čo si povedal?
Máš plné ústa rečí o živote a práci
a pritom si nás opustil, akoby sme boli nuly.
Čože?
Myslíš, že vždy robíš tú správnu vec.
Ale od začiatku si debil!
Okamžite to odvolaj, Nicholas!
Počuješ ma? Okamžite odvolaj, čo si povedal!
Debil!
Ja som debil? Ja?
Nerobil som vždy všetko pre teba?
Len pre teba som ostal tie roky s tvojou matkou.
Prečo to hovoríš? Prečo?
Prečo? Povedz mi to.
Pretože som sa zamiloval do inej ženy?
To je môj zločin? Čo ťa do toho?
Mám právo zmeniť svoj život! Kurva!
Je to môj život, počuješ? Je to môj život!
Prepáč mi, Nicholas. Neviem, čo sa mi stalo.
Dobrý. Kde je psychiatria?
- Vzadu vľavo. - Dobre.
Koľko si tu?
Asi pol hodinu.
Povedali mi, že o chvíľu ho môžeme vidieť.
Ale čo sa stalo?
Nebol som tam. Robil som.
Bola to...
V kúpeľni ho našla Beth.
On...
Mali sme šťastie. Sanitka prišla veľmi rýchlo a...
Je mi to ľúto.
Je mi to tak ľúto.
Tak som mu chcel pomôcť.
A nakoniec som...
Doktorka.
Dobrý deň, som doktorka Leinerová.
Starám sa o vášho syna.
- Kde je Nicholas? - Nebojte sa.
Odpočíva. Ubezpečujem vás, že už mu nič nehrozí.
Prosím.
Ďakujem.
Váš syn bol rýchlo ošetrený a rana nebola príliš hlboká.
Takže by sa mala pekne zrásť.
Ste ti istá?
Áno. Verte mi.
Ale čakajú nás isté rozhodnutia.
Teraz som s ním hovorila.
Čo povedal?
Vyzerá frustrovaný, že sa zobudil tu. Čo je v takýchto prípadoch bežné.
Povedal, čo ho viedlo k...
Na takéto situácie sme tu zvyknutí.
Myslím si, že pre Nicholasa je veľmi dôležité,
aby ostal na pozorovaní.
Myslíte...
Zistila som, že máme voľné miesto.
Povedali ste, že je mimo nebezpečenstva.
Chceme, aby si uvedomil, čo urobil.
Momentálne má tendenciu to podceňovať,
čo mi príde nebezpečné.
Nechcem, aby to skúsil znova.
Koľko by musel ostať?
Pre nás je dôležité, ako sme ho mohli pozorovať a liečiť.
Pravidelne ho bude navštevovať
náš psychiater,
aby sme mohli zhodnotiť jeho stav.
Chcem vidieť svojho syna.
Momentík, prosím.
Ospravedlňte ma, potrebujú ma hore.
Ale sociálna pracovníčka vám pomôže s dokumentáciou
na prijatie Nicholasa, dobre?
Pomôže vám v prípade akýchkoľvek otázok.
Dobre?
Nebojte sa, prosím. Je vo veľmi dobrých rukách.
A čo toto?
To je konštelácia. Vidíš?
- Sú tam malé hviezdičky. - Je to vzácne?
- Dosť vzácne. - A v tomto?
To je Saturn.
Má okolo sebe prstence.
Peter!
Mama je trocha netrpezlivá.
- Pôjdeme späť? - Počkaj, oci.
Ó...
- Roztrhlo sa to. - Čo budeme robiť?
Budeme musieť plávať.
Ale ja neviem. Mám len šesť a pol.
Presne tak. Správny čas na to, aby si sa naučil.
Zvládneš to.
Poďme.
Budem s tebou.
Hej.
Poď, krevetka.
Poď.
Ako si sa rozhodol?
Mám to stretnutie presunúť na pondelok ráno?
Závisí to od toho, kedy budete odchádzať do D.C.
Budúci pondelok? Nemôžem. Budem musieť...
Budem musieť ostať v New Yorku.
Takže zruším Washington?
Áno.
Vďaka.
Ahoj.
Ahoj, Peter. To som ja. Môžeš hovoriť?
Iste. Je všetko v poriadku?
Hej, práve mi volal doktor Harris
a chcem to s tebou prebrať.
Nejaký problém?
Myslí si, že by bolo lepšie, keby sme pár dní
nešli za Nicholasom.
Čože?
Viem.
Ale zdá sa, že Nicholas má problémy akceptovať liečbu.
Majú s ním dlhé rozhovory
a snažia sa...
Pochopiť prečo...
Hovoril veľa o rozvode
a o tvojom živote a napätí medzi nami. A...
Doktor Harris si myslí, že by sme im mali dať
pár dní.
Nech si všetci urobia obraz.
Nech nie je žiaden tlak.
Nemôže nám zabrániť, aby sme chodili za Nicholasom.
Žiadal nás, nekázal nám to.
Stále máme pondelok.
Máme naše stretnutie, aby sme zistili, čo sa deje.
A...
Neviem, dovtedy...
Viem, že je to ťažké.
Aj pre mňa, vieš?
Ale asi by sme im mali veriť, nie?
Myslíš?
Peter?
- Si pripravená? - Hej.
Kedy odlietaš?
Príde taxík. Asi o päť minút.
Pomôžem ti dolu s kufrom.
Nechaj to tak.
Počúvaj, ja...
Prepáč za včerajší večer. Ja...
- Príliš veľa som vypil, a... - Prestaň.
Nechápem, prečo sa musíme tak hádať.
Viem.
Je to moja chyba. Prepáč.
A ty...
Nemôžeš ísť s nami?
Prepáč, nemôžem.
Nemám chuť ísť do Cape s vedomím, kde je.
Len na dva dni.
Vyzeráš hrozne. A odtiaľto preňho aj tak nič neurobíš.
Nemôžem.
Dobre.
Kedy ho prepustia?
Neviem. Viac sa dozviem v pondelok.
A potom?
Dúfam, že pre Thea budem lepším otcom.
Prestaň, Peter. Si skvelý otec.
Som smutný z toho, že musím hrať hru, ktorú neznášam
celou svojou bytosťou.
A tieto posledné týždne
zrazu počujem, čo hovorím.
Presne tie veci, ktorí mi hovoril otec, keď som bol mladý.
Veci, pre ktoré ho nenávidím.
A teraz som na rade ja.
Neviem, začínam si myslieť, že som taký istý, ako on.
Aké veci?
"Čo urobíš so svojím životom?"
"Keď som bol v tvojom veku, robil som toto a tamto."
"Čo s tebou urobíme?"
Keby si vedela, ako sa hanbím...
Je mi to ľúto.
Musíme ísť.
Ale pred odchodom mi povedz, že mi včerajšok odpúšťaš.
Veľmi by som chcela, aby sme sa tak nehádali.
Aj ja.
Posledné týždne boli...
- Viem. - Nie, nevieš.
Pretože nie si tu. Stále si v robote.
A ja som tu a som sama.
- Nie si sama. - Ale som. Som sama a...
Som tak unavená. A ja...
Je tu aj Theo, tvoj druhý syn. Aj on ťa potrebuje.
Beth, prosím, ne...
Nezačínajme s tým, dobre?
Dobre.
Zavolám ti, keď tam budeme.
Poď sem, chlapče. Poď sem.
Objím ma.
Týždeň ťa neuvidím. Budeš mi chýbať.
Objavíš more.
Uvidíš, aké je veľké a krásne.
Pozdrav odo mňa babku, dobre?
Prepáč, že nemôžem byť s tebou.
Ale naozaj tu musím ostať. Chápeš?
Potom mi o tom porozprávaš, dobre?
Porozprávaš mi o tom.
Mami!
- Tak si mi chýbala. - Aj ty mne.
Akoby som ťa mesiace nevidel.
Už sme tu. Sme tu.
Nicholas?
Na päť minúť ťa nechám s mamou a otcom,
ako si chcel.
A medzitým nájdem doktora, dobre?
- Hej. - Hej?
Ako sa máš?
Zlatko.
Je to hrozné. Musíte ma dostať von.
Neboj sa.
Musíte ma odtiaľto dostať.
Čo sa deje?
Je to príšerné, mami. Najhorší týždeň môjho života.
Je to peklo. Nemôžete ma nechať v pekle.
Preto sme tu. Porozprávame sa o tom s doktorom.
Je to debil. Nič nechápe.
Len ma napcháva liekmi. Myslí si, že som chorý.
Hovorí, že tu musím ostať týždne.
Ale nemôžem.
Nezvládnem to. Tu sa cítim horšie, ako doma.
Potrebujem vás.
Musíte ma zobrať domov. Prosím, oci. Prosím, mami.
Dobre, upokoj sa. Porozprávame sa s doktorom.
Sme tu. Sme tu s tebou.
Tak rád vás vidím.
Dobrý.
- Dobrý deň. - Doktor.
Nesadneme si?
Je to v pohode.
Sadni si ku mne, prosím.
Požiadam Michaela,
ktorý sa stará o Nicholasa, aby zostal s nami.
- Ak vám to nevadí? - Dobre.
Výborne.
Takže...
Nicholas vám asi povedal, že chce odísť z nemocnice.
Áno.
Aj mne to povedal.
Viem, že posledné dni preňho boli ťažké.
Naozaj boli. Prečo?
Po prvom týždni takáto reakcia nie je zvláštna.
Nechcem tu zostať.
Chápem, že chce ísť domov. Naozaj, ale...
Neodporúčam to.
Vidíte?
Prečo?
Nicholas trpí akútnou depresiou.
Podľa mňa je preňho bezpečnejšie ostať v nemocnici.
Je mi lepšie.
Chcem sa vrátiť domov. Nebude to žiadny problém.
Viem, že tomu veríš, ale z mojich skúseností...
Vidíte, viete ako mi je lepšie, ako ja.
Upokoj sa.
Som pokojný, len tento debil nič nechápe!
Nicholas, prosím.
Nicholas...
Sadni si, prosím.
Dobre.
Čo navrhujete?
Potrebujeme len viac času.
Samovražedné impulzy
je ťažké identifikovať aj pre samotného pacienta.
Ale nemôžeme sa tváriť, že neexistujú.
Druhé pokusy sú bežné.
Myslím si, že Nicholas stále trpí istým
odpojením od reality,
ktoré v ňom vyvoláva úzkosti.
A tie vieme liečiť.
Len ho musíme stabilizovať.
Až potom môžeme hovoriť o tom, kedy ho prepustíme.
- Kedy to bude? - Mami.
Len sa pýtam.
Teraz potrebuješ dohľad, Nicholas.
Celý zdravotnícky tím.
Doktorov, psychológov, vedúcich projektov.
Myslíte, že ma vyliečite hodinou keramiky?
Pomáha to.
Sú to sračky!
- Možno je to pre teba dobré. - Dobré?
Ako sa mi má polepšiť, keď sú okolo mňa ľudia, ktorí sú na tom horšie?
Veľa som nad tým rozmýšľal.
O svojom živote. O tých hodinách, keď som nič nerobil.
Už tomu rozumiem. Viem, čo už nebudem robiť.
Pobyt tu bol ako elektrický šok.
A teraz som pripravený vrátiť sa do normálneho života.
Cítim, že sa môžem vrátiť do školy.
Ale musíte mi veriť.
A musíte ma odtiaľto zobrať. Inak...
Skončím zle.
Myslím to vážne. Nezvládam to.
Oci.
Poznáš ma. Viem to.
Vždy si ma poznal.
Ale tu ma nepoznajú.
Prosím ťa, otec. Neopusti ma.
Zlatíčko.
- Môžeš? - Hej.
Čo by obnášalo, keby sme ho chceli vziať domov?
Kým nie je plnoletý, je vašou zodpovednosťou.
Je to vaše rozhodnutie.
Ale veľmi pozorne počúvajte to, čo vám hovorím.
Váš syn nie je pripravený odísť.
Stačí ak podpíšete reverz a môže ísť domov.
Ale podľa môjho profesionálneho názoru je to vážne riziko.
Aké riziko?
Také, ktoré by som pri svojom synovi neurobil.
Nemôžete ma donútiť tu ostať.
Vlastne môžem.
Ale musel by s tým súhlasiť sudca a to nechcem.
Radšej pomôžem tvojim rodičom, aby urobili dobré rozhodnutie.
Mami, oci...
Verte mi. Viem že to nie je jednoduché, tu a teraz,
pred vašim synom. Ale...
Nicholas potrebuje liečbu.
A tú mu vy, ako rodičia, neviete poskytnúť.
Je to úloha psychiatra.
Oci, nie som chorý.
Ak spolu urobíme správne rozhodnutie,
Nicholas sa k vám bude môcť vrátiť skôr
a oveľa zdravší.
Viesť normálny život.
Chcem ísť domov, mami.
Viem, zlatko.
- Nenechajte ma tu. Prosím. - Povedz niečo, Peter.
Musíte mi dať druhú šancu.
Bolo to volanie o pomoc a z celého srdca ho ľutujem.
Len som chcel, aby ste pochopili moju bolesť.
Ale už nikdy to neurobím. Prisahám.
Myslím, že tvoji rodičia už počuli tvoje argumenty.
Prosím.
Teraz vás požiadam o rozhodnutie.
Teraz?
Áno. Nicholas musí chápať, že podporujete zdravotnícky tím.
Necíťte vinu.
Nie je to o tom, ako ľúbite svojho syna.
Je to o jeho ochrane.
V takýchto situáciách láska nestačí.
Láska nepostačí.
Oci.
Mami.
Dobre, Nicholas, je čas na obed.
Michael ťa odvedie do bufetu. Ale najprv...
Je dôležité, aby sa tvoji rodičia rozhodli pred tebou.
Pomôže ti to prijať liečbu.
Mami, chcem ísť domov.
Zober ma domov, oci. Prosím ťa.
Zober ma domov, oci.
Oci.
Prepáč, Nicholas.
Nie.
Nemôžeš mi to urobiť! Ty nie, oci!
Upokoj sa, Nicholas.
Čo som ti kedy urobil? Oci!
Nedotýkajte sa ma! Oci! Ocko!
Mami! Mami! Oci! Oci!
VITAJTE V NEMOCNICI SV. BERTHY PSYCHIATRICKÉ ODDELENIE
V pohode?
Dúfam, že sme sa rozhodli správne.
Povedal, že to bolo volanie o pomoc. Musíme mu veriť.
Ak do pár dní na tom nebude lepšie,
- môžeme sa preňho vrátiť. - Hej.
Ale pozri... Viem, že mu tu bude lepšie.
- Dobre. - O sekundu budem pripravený.
Dobre.
Čo vidíš? Myslím,
pokiaľ ide o budúcnosť.
To, že sa vráti do školy znie príliš optimisticky.
- Už je máj. - Hej.
Možno len musí
opäť nabrať silu, nie? A...
Do školy môže ísť od ďalšieho roka.
Hej.
Čo bude robiť cez deň?
Nemôžeme ho nechávať samého.
Nemohol by sa vrátiť k tebe?
Ak to chce. A...
Cez deň ho môžem brávať do roboty.
Ako brigádnika, alebo...
Myslíš, že by to chcel?
Neviem.
V každom prípade by sa niečo naučil. A budem tam, takže...
Hej, ale nemáš toho veľa?
Odmietnem Brianovu ponuku.
Vážne?
Hej.
Hej, seriem na politiku. Chcem...
Chcem sa sústrediť na to, na čom záleží.
A pre mňa záleží na tom, aby som bol s Nicholasom.
Nech sa páči.
Ďakujem.
To je milé.
Kde máš pohár?
Už som mal kávu. Musel som sa prebrať.
Cukor?
Nie. Vďaka, kamoš.
- Oci? - Nie.
Ďakujem.
Vďaka, kamoš.
Ako sa cítiš?
Som šťastný, že som s vami.
Aj my.
Mala by som zobrať ten recept.
Hej.
Rozmýšľala som...
Nechcel by si si pozrieť film?
- Prečo nie? - Hej?
Hej. Ale najprv sa chcem osprchovať.
Tamojšie kúpeľne boli špinavé.
Celý týždeň som sníval o sprche.
Iste.
- Čo? - Nič.
- Prečo sa smejete? - Len tak.
- Smrdím? - Nie.
Rád vás vidím spolu.
Už to tak dlho nebolo.
Teda, odkedy sme boli všetci spolu.
To je pravda.
Je to ako za starých čias.
Hej. Idem sa osprchovať.
Počkám ťa.
Chcel som len povedať,
že mi je všetkého ľúto.
Viem, že si to nezaslúžite.
Chcem požiadať o odpustenie.
A chcel som vám povedať,
že vás mám rád.
- Aj my teba. - Hej.
Už choď. Počkáme ťa.
- Čo hovoríš? - Viem.
Teda...
Nepôjdeš s nami dnes do kina?
Nicholas by sa určite potešil.
Neviem.
Čo si chcete pozrieť?
Pamätáš, keď sme
chodievali do kina popoludní?
A všetkým sme hovorili, že sme mali dôležité schôdze.
A potom sme sa tajne stretávali v Angelike.
Hej.
Mala som to rada. Bolo to ako chodiť za školu.
Bolo to tak dávno, že?
No tak.
Poď s nami.
Poď dnes s nami.
Nechce sa ti?
- Bože! - Bože!
Čo to bolo?
Bože, Nicholas! Zlatko.
Nezatváraj oči. Peter! Volaj niekam!
Prosím, Nicholas. Pozeraj sa na mamu.
Drž oči otvorené. Prosím, nezatváraj ich.
To je ono. Ver si.
A nádych, to je ono. Ako žabka.
Poď ku mne.
Dobre, teraz ťa pustím.
Zvládneš to. Poď ku mne. Áno!
Pokračuj.
Pokračuj. To je ono.
- Ocko, ja plávam. - Áno, plávaš.
Plávam, oci!
Áno! Plávaš!
- Konečne! - Zvládol si to.
- Viem plávať. - Dobrý chlapček.
Som na teba pyšný. Vieš plávať.
Je to dobré, že?
Skúsime ešte?
Poďme. Preplávajme tam.
Dobre. To je ono. Ešte vládzeš?
Počkaj oci, už nemôžem.
Si v poriadku?
Hej.
Idem okúpať Thea.
- Mám to urobiť ja? - Nie.
- Si rád, že prídu? - Veľmi. A čo ty?
Pozri, čo som našla.
Už si ich dlho nemala.
Viem.
O chvíľku sa vidíme. Môžem zvyšok nechať na teba?
Jasné.
Theo?
Je čas na kúpanie.
- Mama. - Si pripravený?
Ahoj. Už si tu?
- Prepáč, prišiel som skôr. - Poď ďalej. Si tu sám?
Príde neskôr. Musela ísť za svojou matkou.
Žiadny problém.
Poď ďalej.
- Ako sa máš? Vyzeráš dobre. - Výborne, vďaka. Ako ty?
Dobre. Vrátili ste sa dnes ráno?
Hej, v New Yorku som nebol mesiace.
- Začal mi chýbať. - Ako je v Toronte? Všetko fajn?
Super. Milujem to mesto.
Dobre. Dáš si niečo piť?
- Nie, počkám na ostatných. - Posaď sa.
Rozhodol som sa, že sa nasťahujem k Lene.
- Povedala ti to mama? - Fakt?
V podstate trávime každý večer
buď u nej, alebo u mňa, takže...
Gratulujem. To je dobrá správa.
Hej, teším sa, keď vás zoznámim.
Veľmi sa na to teším.
Po tom všetkom, čo si mi o nej hovoril.
Uvidíš. Je skvelá.
Som do nej blázon.
To je dobré.
Ako sa má Theo? Je tu?
Hej, kúpe sa.
Kúpili sme mu niečo.
- Ale chce mu to dať Lana. - Milé.
Mám niečo aj pre teba.
Pre mňa?
Vlastne ti chcem niečo povedať.
Mal by si vidieť svoj výraz.
Neboj sa, nepoviem ti, že budem otcom.
To mi nenapadlo.
Je to viac o...
Niečo o mne,
čo by si mal vedieť ako prvý.
Hovor.
No...
Okrem univerzity som vždy mal rád ešte niečo iné.
Písanie.
A najnovšie som trávil čas...
Hlavne odkedy bývam v Toronte.
Všetko sa mi tam zdá ľahšie.
V skratke...
Tu to je.
Čo je to?
Môj prvý román.
SMRŤ MÔŽE POČKAŤ
To si napísal ty?
Nechcel som o tom hovoriť, aby som to nezakríkol.
Ale teraz už existuje.
A tebe som ho chcel dať ako prvému.
Smrť môže počkať.
Fantastické.
- Kedy vychádza? - O dva mesiace.
A keď ju otvoríš, uvidíš, že je venovaná tebe.
PRE MÔJHO OTCA. ZA VŠETKO ČO PRE MŇA UROBIL
Takže...
Píšem tam o tom, čo už vieš.
O tých ťažkých rokoch pre teba a mamu.
Aspoň sa to dobre skončilo.
A...
Chcel som ti ju dať ako prvému,
pretože viem, že keby nebolo teba...
Som na teba tak pyšný.
Môj veľký chlapec.
Som na teba taký pyšný.
Počkaj, kým si to prečítaš.
Poznám ťa.
Viem, že to bude krásne.
A naozaj...
Chcem ti povedať, že som na teba veľmi hrdý.
- Nerozplačeš sa, že? - Nie. Prepáč.
Teraz už len ostáva dúfať, že to bude úspech.
Jasné, že bude.
Nevadí ak objímem Thea? Aj on mi veľmi chýbal.
Iste, že nie.
Rád ťa uvidí.
Stále hovorí o veľkom bratovi.
Peter?
Čo robíš?
Čo sa deje?
Myslel si na Nicholasa?
Mal som sa mu viac venovať.
Urobil si všetko, čo sa dalo.
Chcel som si spomenúť...
Bol...
Bol taký talentovaný.
A taký inteligentný.
A citlivý.
A...
Mohol v živote dosiahnuť toľko krásnych vecí.
A mal som...
Naozaj som mal...
Je to moja chyba.
- Nie je. Robil si, čo sa dalo. - Bože, je to...
Nie je. No tak.
Poď sem.
Upokoj sa.
Viem, že je to ťažké, ale život ide ďalej.
Dobre?
Máš Thea a mňa.
Potrebujeme ťa.
Nie.
Aj keď je to ťažké a bolí to, život ide ďalej.
Nejde ďalej. Nemôže.
Ale ide.
Upokoj sa.
Mysli na nášho chlapčeka. Mysli na Thea.
Čoskoro bude mať štyri.
Mysli naňho a všetko bude v poriadku.
pre Gabriela
SME V BEZPRECEDENTNEJ KRÍZE DUŠEVNÉHO ZDRAVIA.
POČET SAMOVRÁŽD A SEBAPOŠKODZOVANIA, HLAVNE MEDZI MLADÝMI ĽUĎMI,
NARASTÁ ALARMUJÚCOU RÝCHLOSŤOU.
KEĎ NIEKTO Z VAŠICH MILOVANÝCH MYSLÍ NA SAMOVRAŽDU, HOVORTE S NIMI, VYPOČUJTE ICH.
NEZABUDNITE, ŽE NA TO NIE STE SÁM A MÁTE K DISPOZÍCII POMOC.
POMOC VO VIAC NEŽ 130 KRAJINÁCH NÁJDETE NA FINDAHELPLINE.COM.
SAMOVRAŽDE SA DÁ PREDÍSŤ, AK VIEME KTO JE OHROZENÝ
A AK IM DÁME PODPORU, LÁSKU A NÁDEJ.
Preklad titulkov: AS Agata TRANSLATE S.R.O