POEG
Tere.
Tere, Jessica.
Saadad Jacksoni toimiku? Meilides polnud.
Pean selle õhtul üle käima.
Hästi. Aitäh. Homseni.
Mida sina siin teed?
Me peame rääkima.
Sa ei saa ette teatamata siia ilmuda.
Helistasin mitu korda. Sa ei võta vastu.
Milles asi?
Nicholases. - Juhtus midagi või?
Jah.
Eks räägi siis.
Mind kutsuti täna pärastlõunal kohale.
Kooli. Just nüüd. Direktori juurde.
Ta selgitas, mis lahti on.
Siis saingi teada.
Nicholas pole pea kuu koolis käinud.
Mis asja?
Tõsiselt... ta on nädalate viisi teeselnud.
Igal hommikul... - Mis jutt see on?
Ma seletan ju. - Pea õige kinni.
Ta pole pea kuu koolis käinud,
aga sa ei märganudki?
Ta läks koti ja asjadega välja,
nagu kõik oleks korras. Aga kooli ei läinud.
Ja koolist siis... - Nad...
Nad saatsid meile, mida ma ei saanud.
Mida ta päev otsa tegi? Kus ta käis?
Ma ei tea. Pole aimugi.
Ta suvatseb mulle vaevu vastata.
Beth...
Vabanda, Kate tuli Nicholasest rääkima.
Selgus, et ta pole üle kuu koolis käinud.
Ja asi pole ainult selles, Peter.
Temaga on midagi lahti.
Pead temaga rääkima.
Ma ei tea enam, mida teha.
Ta vajab sind. Sa ei või teda hüljata.
Ma ei hülgagi. Miks sa nii räägid?
Olgu.
Hiljuti ma...
Ma palusin tal...
Ei mäletagi, taldriku ära viia, ja...
ta vaatas mind...
sellise...
sellise vihkamisega.
Arvasin, et ta kavatseb...
Mida?
Ta ajab mulle hirmu nahka.
Hästi, ma...
Ma tulen teda homme vaatama. Õhtupoole.
Aitäh.
Tutvusime nende säästva arengu poliitikaga.
Arvame, et selle ettevõtte omandamine
on kooskõlas meie rohestrateegiaga.
Neil on head keskkonna- ja sotsiaaltegurid,
mis tulevad ka meile kasuks.
Ühinemine tuleb kasuks
kõigi osapoolte mainele.
Väga hea. Mul on siis kogu info olemas.
Helistan Jeffreyle ja lükkame asja käima.
Viimase peal. - Kena.
Tänan.
Palun.
Helistan, kui asjad korraldatud.
Tänan. - Hästi.
Tänan.
Aitäh.
Läki nüüd.
Tere.
Mida sina siit tahad?
Kas tohib? Ega ma sind sega?
Kuidas sul läheb?
Normilt.
Tulin läbi, sest tahtsin...
Tahtsin sinuga rääkida. On sul hetk aega?
Nojah.
Ema rääkis, et sa pole koolis käinud.
Mis lahti?
Ei midagi.
Tean, et sul on praegu raske
ja oled minu peale pahane,
aga see ei anna põhjust üksteist eirata.
Miks sa enam koolis ei käi?
Ei tea.
Sa ei tea?
Sa ei saa ühtäkki koolist loobuda.
See ei tule kõne allagi.
On sul muresid?
Miks sa ohkad?
Niisama.
Niisama ei juhtu elus midagi. Räägi.
Ma ei taha sellest rääkida.
Nicholas, ma ei saa aidata, kui sa ei räägi.
Mida sa kõik see aeg tegid? Kuhu sa läksid?
Ma jalutasin.
Jalutasid? Üksi?
Jah.
Miks, Nicholas?
Kas nii ikka võib?
Endal tulevad varsti eksamid.
Saad aru, et jutt käib väljaviskamisest?
Kuule.
Emal on kannatus katkemas, mõistad?
Ta tahab su internaati saata.
Seda soovidki? - Ei.
Võta midagi ette. Ei saa end lõdvaks lasta.
Ma ei suuda selle kõigega tegeleda.
Miks sa nii ütled? Juhtus koolis midagi?
Ei.
Või väljaspool kooli?
Me võime ju asjadest rääkida. Lihtsalt...
Asi pole selles.
Asi on...
Jah?
Ma ei tea, kuidas seda öelda.
Ütle nii, kuis oskad.
Asi on elus.
See on nii raske.
Mis siis ei sobi?
Ma ei tea.
Miski peab muutuma, aga ma ei tea, mis.
Seepärast ütlen vahel endale, et äkki...
Ütle mulle.
Ma tahaksin sinu juures elada.
Minu? - Me emaga...
Me ei saa läbi.
Ta ei kannata mind enam. Tean seda.
Ja kui ma olen siin...
tekivad mul pähe mustad mõtted.
Ja ma tahan koos väikevennaga elada.
Jah...
Kui saadate mu internaati, lähen hulluks.
Ei sa lähe.
Usu mind, lähen.
Mu pea tahaks nagu lõhkeda.
Tule siia.
Vahel tunnen, et lähen hulluks, paps.
Mis jutt see nüüd on?
Tõsiselt. Ma ei tea, mis minuga toimub.
Rahu. Ära muretse, kulla poiss.
Küll me kõik ära klaarime.
Usu mind.
Helistasid Kate'ile. Jäta teade.
Mina siin. Rääkisin temaga just.
Helista, kui sõnumi kätte saad. Aitäh.
Miks sa seda asja nii võtad?
Mismoodi?
Ta võib tagumises toas elada.
Ja kool?
Küll midagi välja mõtleme.
Mõni kool võtab keset semestrit ka vastu.
Jah, kindlasti. Mõni küll.
Sa tunned teda alles kaks aastat.
Ja ma mõistan, et see...
Tean, et oled temast halval arvamusel
pärast kõike seda, mis juhtus, aga...
ta polnud alati selline.
Nooremana oli ta nii...
Kui nüüd tema juurde läksin, olid tal...
Ma ei tea, jäljed.
Jäljed? Mis mõttes?
Armid, käe peal.
Ma läksin endast nii välja...
Ta on minu pisipoeg.
Kuule.
Tõsi, sul on õigus.
Ma tunnen süüd.
Ma ei saa teha nägu,
et mina pole selles olukorras süüdi.
Mina läksin ära, Beth.
Mina. - Tema tervis pole ju sinu teha.
Tal on praegu rasked ajad.
Mul pole siin küll valikut.
Ma ei saa käega lüüa.
Olgu, saan aru.
Ära muretse. Arusaadav.
Ja armidest pead arstiga rääkima.
Tean.
Sa oled valmis?
Jah.
Kas sa ei...? - Ei, aitäh.
Nii et... - Jah.
Ära unusta, et võid alati...
Tean. Aitäh, mamps.
Iga kell, sest...
Ära arva, et sellepärast...
Tean.
Tean, mida sa mõtled. Ära muretse.
Hästi siis.
Kuule...
Helista siis.
Oota.
Peaaegu unustasin. - Mille?
Banaanileiva.
Aitäh, mamps.
Kallis oled.
On sul kõik, mis vaja?
Jah, olemas.
Leidsid rätiku, mille Beth jättis?
Jah.
Hästi siis. Jätan su nüüd omapäi.
Lähen magama.
Tore, et sa siin oled.
Tundsin sinuga koos olemisest puudust.
Aga Beth? Sobib talle, et ma siia kolisin?
Muidugi, Nicholas.
Meil on hea meel, et sa siin elad.
See on ka sinu kodu.
Selge?
Mine ka magama. Kell on palju.
Jah.
Kuule.
Head ööd.
Ööd, paps.
Dr Collins, Peter Miller.
Vabandust, et mobiilile helistan, aga...
tahtsin rääkida oma pojast Nicholasest.
Tal on vaja psühholoogi.
Mõtlesin, et oskate kedagi head soovitada.
Helistage mulle. Tänan.
Kas segan?
Ei. Tule edasi.
Räägi...
Kas sa kavatsed varsti DC-sse minna?
Uudised levivad.
Ta kandideerivat vahevalimistel. On nii?
Millega ta sind õige meelitab?
Pakkus kohta oma kampaaniatiimis?
Ta pole seda välja öelnud, aga...
Hästi, lasen sul tööd teha.
Annad siis teada, kui kuuled?
Muidugi. Muidugi.
On kodus kõik hästi?
Kuidas?
Jah, jah.
Väga kena.
Aitäh, Andrew.
Ja olemegi kohal.
Aastal 1776, kui iseseisvusdekla...
Tere. Katkestan teid korraks.
See siin on Nicholas,
kes ühineb täna meiega.
Tean, et võtate ta lahkelt vastu.
Tere. Olen hr Yama. Õpetan ajalugu.
Tere tulemast.
Otsi endale koht. Ja räägime vahetunnis.
Viin sind kurssi, kus me pooleli oleme.
Tore. Lasen teil edasi tegutseda.
Rääkisime - ja see oleks hea kirja panna -
kohalike omavalitsuste
ja riigi võimujaotusest.
Aastal 1776,
kui allkirjastati iseseisvusdeklaratsioon,
jagelesid 13 iseseisvat osariiki
nagu õed-vennad.
Igaüks neist soovis suveräänsust.
Teab keegi, mis on suveräänsus?
Absoluutne võim.
Maailmaareenil polnud see võimalik.
Kas see on algne planeering?
Kuidas läheb? - Hästi. Ja sul?
Läheb kah. Kohtud bossiga?
Jah. - Sul veab. Ta on heas tujus.
Väga hea. - Oled ikka New Yorgis?
Ikka New Yorgis, jah.
Kuidas su isal läheb?
Tal olevat olnud tervisemuresid?
Jah, tegelikult mitte. Kõik on hästi. Tänan.
Tore. Tore. Me pole teda ammu näinud.
Vii talle tervisi, eks? - Ikka.
Hüva. Nägemiseni. - Nägemiseni.
Võtame teid nüüd vastu.
Siiapoole.
Senaator Brian Hammer, Delaware
Peter. Kuidas läheb? Kena, et läbi tulid.
Tutvustan kaht meie inimest, kes...
Nicholas. Tere, mina siin.
Tahtsin küsida, kuidas sul täna läks.
Helista. Kallis oled.
Isa
Nicholas, oled sa valmis?
Pead nüüd minema hakkama.
Nicholas, tegin sulle kohvi.
Jõuad selle veel ära juua.
Nicholas, sa jääd hiljaks.
Olen sind kümme korda kutsunud.
Me ei saa iga hommik niimoodi jaurata.
Kuuled?
Nicholas!
Miks sa ei vasta? - Vastan ju.
Kell on palju. Pead minema. - Tean.
Theo ei ajanud sind öösel üles?
Ei.
Issand, küll sul veab.
Nagu su isal. Teda ei ärata miski.
Väljend "magab nagu beebi"...
"Magab nagu mees muiste" oleks õigem.
Kus ta on?
Läks juba ära. Tal oli varane kohtumine.
Sinu kohv. Sul on viis minutit.
Mis viga? - Ei midagi.
Valutab sul kuskilt?
See...
Asi pole selles.
Oled sa õnnetu?
Miks sa õnnetu oled? - Ei tea.
Ei tea?
Juhtub seda tihti?
Hakkad asja eest, teist taga nutma?
Ma ei nuta.
Pean minema.
Tohib midagi küsida?
Jah, muidugi.
Teadsid papsiga kohtudes, et ta oli abielus?
Teadsid või?
Jah.
Aga ta ütles mulle kohe, et...
Mida?
Vahest räägid sellest temaga.
Tead...
Ema võttis tema lahkumist väga hinge.
Tal oli tõsiselt valus.
Rääkis isast aina halba.
Ja ometi jumaldasin ma teda endiselt.
Ma oleksin just kui...
lõhestunud.
Saan aru.
Olukord pole kaugeltki lihtne.
Ja see ei takistanud sind?
Kuidas, palun?
Kui temaga kohtusid.
Sind ju ei takistanud ei abielu ega poeg?
Mida ma ütlema pean, Nicholas?
Ei midagi. Sul on õigus.
Ei tea, miks sind pinnin. Nõme ju.
Ei, ei ole. - Pean minema. Nägemist.
Nägemist.
Tšau, Nicholas. Mina siin.
Tahtsin sulle kalli saata.
Loodetavasti on sul kõik hästi.
Me võiks mingi päev kokku saada,
kui sul aega on.
Helista tagasi. Igatsen sind.
Nägemist.
Kui saame neile tõestada,
et nad poleks pidanud esimesena reageerima...
Kate
...võib asjal jumet olla.
Loeb jõudude tasakaal.
Jah? - Vabandust.
Kas otsisite seda?
Suurepärane.
Leidsid arhiivist?
Hästi tehtud.
Kas vajate veel midagi?
Suur tänu.
See kulub meile marjaks ära.
Tere.
Kes see on? - Kes?
Uus praktikant.
Prantslane. Lahtise peaga poiss.
Miks küsid?
Niisama.
Hüva, homseni.
Tere.
Peter, mina siin.
Tead, ma...
Ma ei taha tülitada, aga...
Nicholas pole üldse ühendust võtnud.
Jätan teateid, aga ta ei helista tagasi.
Nii et...
Kas saaksime rääkida?
Aitäh.
Kena pintsak.
Tänan.
Palun.
Uues koolis läheb siis kenasti?
Pole viga.
Sa ütlesid, et ei tunne omavanustega sidet?
Ei.
Miks? - Minu arust on nad lollid.
Hoolivad ainult pidudest ja lõbutsemisest.
Mind sellised asjad ei tõmba.
Mis siis tõmbab?
Mis on? - Ei, ei midagi. Lihtsalt...
Igatahes...
nüüd on kõik paremini.
Sulle ei meeldi selline iga?
Seda ma ei...
Tere.
Tere, sir. - Tere. Seal ta ongi.
Tänan.
Vabanda, et hilinesin. - Pole lugu.
Tean, et sul on kiire. Iseäranis praegu.
Jah. - Väga põnev.
Mida teile? - Ei teagi. Mida sa võtad?
Mulliga vett, palun.
Mulle martiini.
Sel juhul kaks martiinit.
Kohe saab.
Kuidas läheb?
Tead, hästi.
Ta läks uude kooli. Talle meeldivat seal.
Tore kuulda.
Jah. Pidin teda alguses utsitama.
Aga tundub, et tal on nüüd parem.
Ausalt öeldes sai ta järjele.
On ta rääkinud, mis vanas koolis juhtus?
Ei, ta ei räägi suurt.
Ma ei mõista, miks ta nii kurb on.
Ta on teismeline, Kate.
Oled sa üdini õnnelikke teismelisi näinud?
Asi pole ainult selles.
Ta pole selline nagu...
teised. - Miks sa nii arvad?
Minu meelest on ta armastuses pettunud.
Võimalik.
Ta on suur romantik.
Jah.
Arva, kellelt ta selle pärinud on.
Olge lahked.
Tänan.
Tore. Aitäh.
Terviseks.
Ja kuidas on lood...
Bethiga?
Jah. Kuidas tema sellesse suhtub?
Võid mulle rääkida.
Olgu.
Hakatuseks oli ta pisut...
Vaenulik, kujutan ette. - Ei saa öelda.
Vahest pisut kahevahel.
Beebi ja väsimuse pärast.
Ta ei arvanud, et peab teismelisega elama.
Arusaadav.
Jah. Aga üldiselt läheb hästi.
Kena.
Ega Nicholas asju keerulisemaks aja?
Ei, ei. Ta peab end kenasti üleval.
Näeb vaeva.
Jah, talle meeldib väikevennaga elada.
Tore.
Jah, see asi sujub meil kenasti.
Kate, mis viga? Kuule.
Ei midagi. Vabanda.
Vabandust... Ma ei tahtnud sind kurvastada.
Tean.
Ma tunnen end läbikukkununa.
Mis jutt see on? Sa pole läbi kukkunud.
Vabandust.
Ma ei arvanud, et ta kodust ära kolib.
Ka tema.
Ja tuleb sinuga elama. - Ega minagi.
Ta ise palus seda.
Aga probleem sai alguse minust.
Muidugi mitte. - Jah.
Ta ei taha minuga elada.
Ei võta kõnesid vastu. - Jäta jutt.
Anna talle lihtsalt aega.
Jah.
Anna andeks.
Pole midagi.
Mõne päeva eest ma...
Ma leidsin selle foto temast.
Meie Korsika reisilt, mäletad?
Jah.
Seda fotot vaadates...
olen täiesti murtud.
Rentisime väikese jahi, mäletad?
Jah, muidugi.
Sel suvel õpetasid sa teda ujuma.
See tema näoke.
Nii avali. Nagu väike päike.
Minu väike päike.
Kui järele mõelda,
oli meie peres tollal nii palju rõõmu.
Ma ei tea, mis juhtus.
Jäta nüüd.
Ma armastasin teda nii väga.
Ja ka sind.
Ma armastasin sind nii väga, Peter.
Kui oleksid teadnud, kuidas armastasin...
Ära kurvasta.
Sa oled suurepärane ema.
Sina pole süüdi, et tal on praegu raske.
Küll varsti kõik jälle paika loksub.
Jah, loksub. Usu mind, Kate.
Kõik saab korda.
Arvad nii?
Jah.
Kõik kombes? - Jah. Lõpuks.
Tal pole kuskile kiiret.
Tean. Jäin peaaegu et magama.
Võta. - Aitäh. Nii kena sinust.
Oli sul täna hea päev?
Jah. Ei midagi erilist.
Käisin lastearsti juures.
Muidu aga olime kodus.
Aga sul?
Mis on?
Mis on? - Mis olema peab?
Miks sa oled nii...
rahuloleva näoga?
Mis see on?
Kas see on vabanduseks?
Hoopis tänutäheks.
Mille eest? - Sa tead küll.
Need on väga kenad.
Ma tean küll... Tähendab...
Olen tänulik selle eest,
kuidas sa hakkama saad.
Nagu ütlesin - see on vabandamiseks.
Mul on vedanud, et oled siin.
Jah, sest sind siin eriti pole.
Oled kogu aeg tööl.
Mitte kogu aeg.
Paps, kas saame korraks rääkida?
Jah, muidugi.
Ma segan, jah? - Ei sugugi. Räägi.
Kannatab oodata. Tahtsin nõu küsida.
Sellega pole kiiret.
Kas tuleksid minu tuppa,
pärastpoole?
Jah.
Tore. Tänud.
Ta näeb parem välja, kas pole?
Ta ütles, et sai täna matemaatikas viie.
Tõesti? - Jah. Olen väga rahul.
Ta muutub enesekindlamaks.
Ja ta olevat peole kutsutud.
Tore ju.
Jah. Muidu istubki alailma omaette.
Igatahes läks hästi. - Mis?
Arsti juures, Theoga. - Mida ta ütles?
Sama, mis sina. "Küll kasvab välja."
Varsti hakkab ta öö läbi magama.
Kuni see kestab, lähen õhtusööki tegema,
enne kui siia diivanile ära vajun.
Pole hullu. Lähen ise. Ma ise.
Theo.
Tule siia, tule siia.
Pole hullu.
Kuidas tundub?
Ma ei tea.
Sobib ju. - Jah.
Kena sinust, aga... - Mis on?
Minuvanused vast ei kanna pintsakuid.
Nalja teed? Praegu kannavad neid kõik.
Jah. Tal on õigus.
Tõesti? - Jah. See sobib sulle.
Prantsuse oma.
Vaata vaid. Peaksid seda peol kandma.
Millal see on? Järgmisel laupäeval?
Ma pole kindel, kas üldse lähen.
Mida? Sa pead. Inimestega tuleb läbi käia.
Ma ei oska tantsida.
Ah selles on siis häda.
Milles?
Oleme kodus.
Beth.
Ta magab. - Vabandust.
Kus te käisite?
Sa pead ta tantsima õpetama. Beth on parim.
Maru naljakas. - Mis on?
Tuled mind arvustama, aga vaata ennast!
Paps tantsib ju hästi?
Ütleme nii, et tal on oma stiil.
Selline omapärane.
Tead, et me kohtusime pulmas?
Seal nägin su isa esimest korda.
Ta keerutas tantsupõrandal. Tegi puusenõksu.
Mis asja?
Sa ei teagi tema puusanõksu?
Ei.
Õpeta lihtsalt tantsima. Ta läheb peole.
Jälgige mängu.
Mida sa teed?
Ära jända. - Läheb lahti.
Lase tulla.
Oh ei, ei.
Aja end üles.
On see ikka hea mõte?
Sa ei demonstreerigi meile?
Kardan Theo üles ajada.
Lase käia, paps!
Heakene küll.
Ise teate. Ise te seda tahtsite.
Ja see nägu.
Näed nüüd, miks ma temasse kohe armusin?
Kes ei armuks? - Olen vastupandamatu.
Kui ta vehkima kukub, siis kõik tarduvad.
Ta lihtsalt tõmbab tähelepanu endale.
Kuidas sa seda teed?
Pole aimugi. Tule, ma näitan.
Ei, ei, ei, Peter.
Ei, Nicholas, ei! - Tule!
Niimoodi. Valmis?
Jessas. Oot, ei!
Sõrmed, põlv. Sõrmed, põlv.
Jah! Just nii.
Seda ongi peol vaja. Just nii.
Ainult mitte veel üks!
Nüüd on neid kaks.
Vaata. Sa lööd nad pahviks.
Vahi, kus nõksutab. Minu poiss.
Just, lendan peale.
See oli tal madratsi all.
Vabandust. Pidasin paremaks rääkida.
Arvad, et ta ikka...?
Ma ei saa aru. Tähendab...
Tundub, et tal läheb hästi, kas pole?
Ta käib koolis. Naeratab. Tal on parem.
Jah. - Miks ta siis seda teeb?
Kõige lihtsam oleks temaga sellest rääkida,
kas sa ei arva?
Vahest tema psühholoogiga.
Olgu.
Lähete välja? - Jah. Päikese kätte.
Hästi siis. - Tule siia, semu.
Ära muretse. Ju ta on ikka liimist lahti.
Aga ta teab, et oled tema jaoks olemas.
Küll te selle ära lahendate.
Arvad?
Jah.
Kus sa olid?
Mis siis?
Kas on mingi mure?
Jah.
Miks sa madratsi alla noa peitsid?
Mis asja?
Su madratsi all oli nuga. Tead sellest?
Miks see seal oli?
Niisama. - Mis mõttes?
Lihtsalt oli. Igaks juhuks.
Mis juhuks? Mis jutt see on?
Ei tea. Kui keegi sisse murrab või...
Näita kätt.
Mida? - Näita kätt!
Ei.
Jäta rahule!
Nicholas.
Miks sa seda teed?
Ma ei taha, et sa end vigastaks. Mõistad?
Ma ei vigasta end.
Vaata neid arme. See on enesevigastamine!
Vastupidi.
Mis mõttes "vastupidi"?
Niisama. - Ei, ei. Selgita.
Selgita, Nicholas!
Siis hakkab kergem.
Mis mõttes kergem?
Mis mõttes kergem, Nicholas?
Kui mul on valus...
siis see...
see aitab valu ära viia.
Millise valu?
Nicholas, millise valu?
Ma ei taha, et sa seda teeksid.
Ma keelan selle ära.
On arusaadav?
Kas on arusaadav? - Jah.
Elus on asju, mida lihtsalt ei tehta.
Kas Beth leidis selle? - Pole oluline.
Miks ta mu asjades soris?
Ta ei sori su asjades.
Ta tegi su voodit üles. Sa ise ju ei tee!
Sa võtsid köögist noa...
Ei. Alguses tahtsin midagi enesekaitseks.
Mille eest? Mis asja sa ajad?
Su jutt on lihtsalt jabur, mõistad?
Sinul on ju relv.
Mis asja?
Pesumasina taga on relv.
See on teine asi. Mulle kingiti see.
Kes sulle relva kinkis?
Mu isa. Juba ammu.
Talle meeldib jahil käia. See on jahipüss.
See pole seal "enesekaitseks"...
Miks ta sulle jahipüssi kinkis?
Ei tea. Ju arvas, et mulle meeldiks.
Või et see võiks meil ühine hobi olla.
Aga ma ei kasutanud seda kunagi.
Ma vihkan jahti ja kõike sellega seotut.
Miks sa selle alles hoidsid?
Jutt ei käi praegu sellest.
Ma ei mõista, miks sa midagi sellist teed.
Tean.
Mis eelmises koolis juhtus?
Nüüd oleks paras aeg ära rääkida, mis?
Midagi pidi juhtuma, muidu...
Nicholas...
Kui sa ei taha minuga rääkida,
tee seda siis psühholoogiga.
Palun, see on tähtis.
Pole midagi.
Toon desovahendit. - Kõigest kriimud ju.
Tead...
Kui sa teed endale viga,
teeksid sa seda just kui mulle.
Ja kui sina teed haiget emale,
teed seda just kui mulle.
Tere päevast.
Võtke istet.
Tänan, et siia tulite.
Meid ootab ees sisukas koosolek.
Steven, kas tooksid kohvi?
Väga hea. Meil on palju kõneainet, seega...
Vaatame üle asjad, millest juttu olnud.
Esimene on tervishoid.
Nagu teate,
on see teema mulle südamelähedane.
Keskendun kampaanias sellele tugevalt.
Issi, kas siin on vaalu?
Vaalu? - Jah.
Vaevalt küll. - Aga delfiine?
Delfiine küll. Neid näeb teinekord.
Vahel ujuvad nad otse jahi kõrval.
Nägid või? - Jah.
Peter! - Issi!
Ruttu, lendas merre! - Mis?
Mu kübar!
Tänan. Head päeva.
Oled varajane.
Tere, isa. - Tere. Tule sisse.
Nii.
Soovid sa juua?
Jah. Miks ka mitte.
Hästi.
Jääd? - Ei.
Ei. Olgu.
Jääd mitte.
Niisiis...
Mispärast selline...
ootamatu külaskäik?
Niisama. Olin läbisõidul DC-st
ja tahtsin näha, kuidas sul läheb.
Ära kuula kõlakaid mu tervisest.
Mul pole tuhkagi häda. Kõigest pisikaebused.
Olen elu parimas vormis.
Väga hea.
Maria valmistas meile väikese eine.
Parti. Kuidas kõlab?
Hästi. - Väga hea. Terviseks.
Terviseks.
Tere tulemast.
Tänapäeval on häda, et kardetakse kõike.
Vaata ringi.
Punt nutuseid argpükse.
Keegi ei taha enam riske võtta.
Seepärast ongi Läänega varsti ühel pool.
Olen aastaid rääkinud,
ja faktid toetavad nüüd mu juttu.
Energia, julgus, ettevõtlikkus...
Vabandust, aga siis sea sammud Aasiasse.
Peatselt ei anna tooni Washington,
vaid Hiina, Peking.
Ei, aitäh, Maria. Oli maitsev.
Milline rõõm. - Aitäh.
Tänan, ei.
Niisiis...
Räägi mulle... Sa ju vihkasid seda linna.
Mis asju sa siin kandis ka ajad?
Kohtusin Brian Hammeriga.
Ta kandideerib vahevalimistel.
Jah, tean.
Ta tahab, et aitaksin kampaaniaga.
Pakkus ta sulle kohta meeskonnas? - Jah.
Väga hea.
Ma pole otsustanud, kas võtan vastu.
Miks mitte?
Häda on selles, et aega kuluks palju ja...
Ja siis?
Asi on keeruline.
Mis seal keerulist? - Pole just hea aeg.
Nicholasel on praegu raskusi.
Ta on 17. Ja...
Ta elab minu juures, tal läheb paremini,
aga liimist on ta endiselt lahti.
Ma ei tahaks olla ära, kui ta...
Mis on?
Kas sa sellepärast tulidki?
Et suurustleda, kui hea isa sina oled?
Ei. - Ilmselgelt ju.
Tulid seda mulle nina alla hõõruma.
Kas nii?
Näitad, kuidas sina loobud ambitsioonidest
oma poja eest hoolitsemise nimel.
Erinevalt minust, mis?
Ei sugugi.
Sa ei suuda ikka unustada? Tõsiselt?
Süüdistad mind 40 aasta taguses asjas?
Jah.
Üritad endiselt näidata, milline...
eeskujulik isa sa oled?
Oh sa.
Mida sa siis ootad? Aplausi?
Braavo.
Naljakas, et seda ütled, sest...
mõtlesin just hiljuti jälle ajale,
mil olin Nicholase vanune.
Näed. - Jah. Kui ema oli haige.
Läksin iga päev pärast kooli haiglasse.
Aga sina ei tulnud sinna kordagi.
Sa olid alailma sõidus.
Ma tegin tööd.
Nädal enne tema surma kohtusin Tomiga.
Ta ütles, et sõite eelmisel päeval
koos õhtust.
Panin imeks, et olid linnas.
Ei suvatsenud mainida ega ema juurde tulla?
Kui tahad, võin ju koletiseks kehastuda
ja sinu täiuslikkuse ees koogutada.
Jah, sa oled kõvasti kannatanud. Ja...
issi oli paha sinu ning emme vastu. Olgu.
Ja siis?
Kas poleks aeg suureks saada?
Sest usu mind, on hale
näha 50aastast meest
kunagise noorpõlve minapildi ikkes.
Kui minu nõu kuulda tahad, Peter,
saa sellest juba üle, kurat võtaks.
Saa sellest ometi üle.
Palun.
Vabandust.
Jah, Harry.
Kohtumine on kell neli.
Just nii. Neli, mitte pool viis. Neli.
Kõik hästi?
Jah.
On tüütu välja minna?
Ei. Vastupidi.
Sööd krõbinaid? - Jah.
Kas sa ei tahaks midagi põnevamat teha?
On ju laupäevaõhtu. - Ja siis?
Järsku lähed kinno või saad sõpradega kokku?
Mul pole sõpru.
Miks sa nii ütled?
Sest see on tõsi.
Sul oli ju see Michael. Käisite tihti läbi.
Aga see pidu, millest rääkisid?
Las olla, paps. - Mis on?
Kas võiksid lõpetada?
Olgu.
Tohib? - Jah.
Ma pole neid ammu söönud.
Valmis?
Väga hea.
Oota. Ma pole valmis. Ei ole! - Valmis?
Jube. Need kleepuvad. Valmis? Nüüd.
Said kätte? - Ei.
Te mu kõrvarõngaid pole näinud?
Need olid mul just käes ja...
Vannituppa vaatasid?
Jah. Vaatasin igale poole.
Ma ei saa aru. Hakkan vist segi minema.
Tere.
Jah.
Kuule. Jah.
Sina pole neid näinud? - Mida?
Minu punaseid kõrvarõngaid? Su isa kinkis.
Need olid mul just käes.
Ei.
Asjad muudkui kaovad.
Sa panid teise kleidi?
See sobib sulle.
Aitäh. Väga armas sinust.
Ei, tõsiselt. Sa oled ilus.
Kuhu te lähete?
Lihtsalt sõpradega sööma. Tead sa Franki?
Ei.
Tegelikult on see päris eriline õhtu.
Esimene kohting Theo sünnist saati.
Väike nõuanne:
kui tahad oma elu elada, ära saa last.
See on nali.
Nii. Halvad uudised. Sarah hüppas alt.
Mida? - Ta just helistas.
Viimasel minutil? - Tal on palavik. Kahju.
Kes on Sarah? - Lapsehoidja.
Helistan Jennyle? - Helistasin. Ta on kinni.
Issand. Just siis, kui saaksime välja minna.
Mida ma tegema peaks? Helistan Frankile? Tühistan?
Tahate, ma hoian teda ise?
Sina?
Saaksid sa hakkama? - Jah, kui abi oleks.
Väga kena sinust... - Miks mitte?
Väga armas, aga... - Oled kindel?
Kindel. Helista Frankile. Parem tühistame.
Olgu, suva.
Mis on?
Miks sa mind nii vaatad? - Mis sa ise arvad?
Lahke pakkumine. Ei tea, miks sa keeldusid.
Sa ei tea? - Ei.
Theo on tema vend. Nicholas võib ju hoida.
Ma lihtsalt ei tea.
Theo on beebi ja ma ei... - Mida?
Sa näed kõike nii mustades värvides.
Parem mustades, kui üldse mitte näha!
Mida sa öelda tahad? - Ei midagi.
Ütle. Mida ma ei märka? - Ei midagi. Jäta.
Sa arvad, et Nicholas ei suudaks
väikevenda une ajal valvata?
Sa ju tead. Tal on depressioon.
Ta on ikka ebastabiilne. Isegi...
Vabandust, aga ma ei jäta oma poega...
Kellega?
Ütle välja. Kellega sa oma poega ei jäta?
Ta on imelik. Ära eita. Kohe väga imelik.
Tema pilk ajab judinad peale.
Millal sa aru saad,
et ta on omadega segi?
Nicholas. Sa...
Mida sa...?
Vabandust, me lihtsalt...
Me oleme pettunud, et ei saa välja minna.
See ei puuduta üldse sind.
Nicholas...
Need olid esikus.
Ei, Nicholas, palun...
Nicholas. Mida sa...?
On kõik hästi?
Isa ütles, et oled uues koolis õnnelik.
Kas pole?
Ta ütles, et sul on tema juures kõik hästi.
Ma lootsin, et...
Aga seal pole mulle ikkagi kohta.
Ma häirin neid ja...
ta muudkui õiendab mu kallal.
Isa või?
Ta ei saa sellest aru, aga...
Ta räägib kogu aeg koolitöödest.
Nagu elus enam muud polekski.
See on ju normaalne. Ta muretseb su pärast.
Ei, tal on minust kama kaks!
Sellest, kes ma olen.
Ta tahab, et lööksin läbi nagu tema.
Nagu tema. Aga...
Ma ei taha õppida juurat või olla jurist.
Mind ei huvita see.
Sa unistasid kirjanikuametist.
Kirjutad sa endiselt?
Mis?
Mina ei saa kunagi temavääriliseks.
Mis jutt see nüüd on?
Nicholas, isa tahab sulle ainult parimat.
Ta armastab sind. Ta usub sinusse.
Te olete lihtsalt väga erinevad inimesed.
Ja ta on praegu suure pinge all.
Kogu selle vahevalimiste teemaga. On nii?
Ja see on tema jaoks tähtis.
Ta on sellest aastaid unistanud.
Aga...
Asi pole ainult selles.
Ma...
Ma pole terve, mamps.
Isa rääkis, et läksid tüdrukust lahku.
Jah, nii ma talle ütlesin.
Ta ei mõistnud, mis viga.
Tal oli vaja mõistlikku selgitust.
Tead ju teda küll.
Ütlesin seda, mida ta kuulda tahtis.
Aga...
Ma pole selle tüdrukuga kohtamaski käinud.
Ma pole selline nagu teised inimesed.
Vahel tunnen, et ma ei sobi sellesse ellu.
Ja ma ei suuda enam.
Kuigi ma püüan iga päev. Kogu hingest.
Aga ma ei suuda enam, sest...
Sest minu sees on suur valu.
Kogu aeg.
Ja ma olen väsinud.
Ma olen sellest valust väsinud.
Nicholas. Tule siia.
Ma olen olemas.
Olen olemas. Ma ei kao kuskile.
Ma aitan sul sellest välja tulla.
Luban.
Ära nuta, mu väike päike.
Pole midagi.
Mida?
Täna? Oli see kindlasti tema?
Nicholas. - Jah?
Kas saaksid korraks tulla? Tahan rääkida.
Mis lahti? - Istu.
Me peame rääkima.
Millest?
Su koolist.
Mis toimub?
Ei midagi erilist. Mis siis? - Ei midagi?
Ei.
Täna oli sul proovieksam, eks?
Kuidas läks? - Minu arust hästi.
Kena.
Ainult et pärastlõunal läks Beth parki
ja nägi sind.
Ei tea, mida sa tegid, aga koolis sa polnud.
Nii et küsin viimast korda.
Seekord ootan vastust. Mis toimub?
Kas teed jälle poppi?
Nii või? - Ei, ma...
Miks sa siis täna koolis polnud?
Miks ta sulle rääkis? - Asi pole selles.
Jah, on küll.
Ta ässitab meid üksteise vastu.
Asi on selles, et sa valetad.
Miks sa täna koolis polnud?
Ootan vastust!
Mul oli paha olla.
Ma ei suutnud minna. Ja...
Selle eksami pärast on jube pinge peal.
Vabandust.
Vabandust?
Ma helistasin kooli.
Ja tead, mida mulle öeldi?
Et sa pole kordagi tagasi läinud.
Sa käisid kuu tagasi esimesel päeval,
ja rohkem tagasi ei läinud.
Mitte kunagi. Mitte kordagi.
Ja nad olevat saanud minult meili,
kus seisis, et saatsime su vanasse kooli.
Sul pole midagi öelda?
Nii et oled nüüd esmaklassiline häkker?
Sul oli jultumust väita, et saad viisi
ja kutseid pidudele, aga endal suu suitses.
Mida sa kõik see aeg tegid? Jalutasid?
Nii või? Sa lihtsalt...
Me anname võimaluse jälle jalule saada,
aga mida sina teed?
Ajad ikka vana rida.
Valetad kõigile!
Selgita mulle!
Mis toimub?
Kas tarvitad narkootikume?
Siis selgita!
Ei tea, mida sinuga peale hakata.
Ütlen otse välja, et ei tea.
Olen püüdnud sind ära kuulata, toeks olla.
Püüdnud süstida tugevust ja enesekindlust,
aga sellest pole tolku olnud.
Arvad, et saad elust läbi lohiseda?
Teha seda, mis pähe kargab?
Jätta kooli pooleli, mitte võtta vastutust,
keelduda suureks saamast?
Mis sa eluga peale hakkad,
kui sa midagi ei tee. Mis sinust küll saab?
Vastust muidugi ei tule.
Ära vahi mind nii.
Mis selle mõte on? Püüad hirmutada?
Ei lähe läbi, seda ma sulle ütlen.
Minuga mitte.
Hüva.
Ma selgitan sulle, mis saama hakkab.
Homsest alates,
meeldib või ei, lähed sa tagasi kooli.
On selge? - Ei.
Kuidas, palun?
Ütlen ei. Ma ei lähe tagasi kooli.
Mida sa teed, Nicholas? Mida sa tahad?
Kui olin sinu vanuses, jäi mu ema haigeks,
isa ei andnud enam näole,
mul polnud sentigi, aga ma ei andnud alla!
Usu mind, suurem osa päevi olid rängad.
Aga mis sinul on juhtunud?
Mis traagika on sinu elus olnud,
et sa ei saa minna kooli nagu teised?
Vasta. Vasta! - Ma ei suuda enam!
Ei mõista. Mida sa ei suuda?
Elada! Ma ei suuda elada.
Ja see on sinu süü!
Kuidas, palun?
Ma olen selline sinu pärast.
Mida mina tegin? Miks minu pärast?
Sa oled jäle. - Mida sa ütlesid?
Sa mängid oma elu ja tööga laia lehte,
aga hülgasid meid, nagu oleksime saast.
Mida?
Sa arvad, et teed alati kõike õigesti.
Aga sa oled kogu aeg mölakas olnud!
Võta oma sõnad tagasi, Nicholas.
Kas kuuled? Võta oma sõnad tagasi. Kohe.
Mölakas!
Mina olen mölakas? Mina?
Kas ma pole sinu heaks kõike teinud?
Jäin sinu pärast aastateks ema kõrvale.
Miks sa nii ütled? Miks?
Miks? Ütle mulle, miks?
Sest et armusin kellessegi teise?
On see minu kuritegu? Mis see sinu asi on?
Mul on õigus uut elu alustada!
Perse! See on minu elu, kuuled? Minu elu!
Anna andeks. Ma ei tea, mis just juhtus.
Tere. Ma otsin psühhiaatriaosakonda.
Koridori lõpus vasakul. - Hästi.
Kaua sa siin juba oled?
Umbes pool tundi.
Mulle öeldi, et nad tulevad varsti.
Aga mis juhtus?
Ma polnud seal. Tegin tööd.
See...
Beth oli see, kes ta vannitoast leidis.
Ta oli...
Meil vedas. Kiirabi tuli ruttu ja...
Anna andeks.
Mul on kahju.
Tahtsin teda nii väga aidata.
Ja lõpuks ma...
Doktor.
Tere. Tere päevast. Doktor Leiner.
Olen teie poja raviarst.
Kus Nicholas on? - Ärge muretsege.
Ta puhkab. Oht on möödas, uskuge mind.
Palun.
Tänan.
Teie poeg sai kiirelt abi
ja haav polnud sügav.
See peaks kenasti paranema.
Olete ikka kindel?
Jah. Uskuge mind.
Aga meil on vaja vastu võtta mõned otsused.
Ma rääkisin just temaga.
Mida ta ütles?
Ta oli pettunud, et haiglas ärkas.
Sellistes olukordades on see tavaline.
Ütles ta, mis pani teda...?
Me oleme selliste olukordadega harjunud.
Arvan, et Nicholas peaks
mõneks ajaks jälgimise alla jääma.
Tahate öelda...
Uurisin järele, et meil on siin vaba koht.
Te ütlesite just, et oht on möödas.
Ta peab aru saama sellest, mida tegi.
Praegu kipub ta seda mõneti pisendama,
mis tundub mulle ohtlikuna.
Me ei soovi, et ta uuesti üritaks.
Ja kauaks ta peaks siia jääma?
Tähtis on teda jälgida ja ravida.
Nicholasega hakkab tegelema psühhiaater,
et saaksime tema edusamme hinnata.
Ma tahan oma poega näha.
Üks hetk, palun.
Vabandust, mind kutsutakse.
Sotsiaaltöötaja aitab vormistada paberid,
et Nicholas haiglasse võtta. Sobib?
Ta saab teid ka teistes küsimustes abistada.
Eks?
Ärge muretsege. Ta on nüüd heades kätes.
Aga see?
See on tähtkuju. Näed?
Näed neid tähti. - On see haruldane?
Päris haruldane. - Ja see?
See on Saturn.
Rõngad on ümber.
Peter!
Emme on kannatamatu.
Kas läheme tagasi? - Oota, issi.
See on katki. - Mida me teeme?
Peame ujuma.
Ma ei oska. Olen ainult kuus ja pool.
Just nii. Ja ongi paras aeg õppida.
Sa saad hakkama.
Tule.
Ma olen su kõrval.
Kuule.
Tule nüüd, kribu.
Tule.
Mis sa otsustasid?
Kas nihutan kohtumise esmaspäeva hommikule?
Sõltub, mis kell plaanid DC-sse sõita.
Järgmiseks esmaspäevaks? Ei, ma ei saa.
Ma pean...
Ma pean New Yorki jääma.
Tühistan siis Washingtoni?
Jah.
Tänan.
Tere.
Tere, Peter. Mina siin. Saad sa rääkida?
Ikka. On kõik hästi?
Jah. Doktor Harris helistas just.
Tahtsin sinuga sellest rääkida.
Kas on probleeme?
Tema arvates oleks parem,
kui me ei lähe Nicholast vaatama,
mõned päevad.
Mida?
Tean.
Aga tundub, et Nicholasel
on raviga leppimisel raskusi.
Nad on vestelnud pikalt,
et saada...
aru, miks ta...
Ta olevat rääkinud väga palju lahutusest
ja sinu uuest elust.
Meievahelistest pingetest. Ja...
Dr Harrise arust on parem jätta nad...
mõneks päevaks omavahele.
Et kogu see asi saaks meil settida.
Pinge maha võtta.
Ta ei saa takistada meil Nicholast näha.
Ta lihtsalt palus, mitte ei nõudnud.
Esmaspäev jääb ikka jõusse.
Visiit, kus asjade seisu arutada.
Ja...
Ma ei tea, senikaua...
Tean, et see on nii raske.
Ka minu jaoks.
Aga vahest peaksime arste usaldama?
Mis sina arvad?
Peter?
Oled valmis? - Jah.
Mis kell lennuk läheb?
Tellisin takso. Jõuab viie minuti pärast.
Aitan sul kohvri alla viia.
Ei, ära muretse.
Tead, ma...
Anna eilse pärast andeks. Ma...
Ma võtsin liiga palju ja... - Jäta.
Ma ei mõista, miks me peame nõnda tülitsema.
Minu viga. Anna andeks.
Ja sa...
Ja sa ei saa meiega tulla?
Vabanda, Beth. Ma ei saa. Lihtsalt...
Mul pole tuju Cape'i minna,
kui Nicholas on haiglas.
Kõigest kaheks päevaks.
Sa näed hirmus välja.
Ja sa ei saa siin tema heaks midagi teha.
Ma ei saa.
Olgu.
Millal ta välja saab?
Ei tea. Esmaspäeval kuulen lähemalt.
Ja edasi?
Loodetavasti suudan Theole parem isa olla.
Jäta, Peter. Sa oled tõeliselt hea isa.
Kurb on, et pean olema selline, keda vihkan
iga viimase kui ihurakuga.
Viimased nädalad ma lihtsalt...
taban end ütlemast teatud asju.
Samasuguseid, nagu ütles mu isa,
kui olin alles noor.
Asju, mis panid mind teda südamest vihkama.
Ja nüüd on minu kord. Ja see lihtsalt...
Ei tea, hakkan mõtlema,
et olen muutunud temasuguseks.
Milliseid asju?
"Mida sa oma eluga peale hakkad?"
"Mina sinu vanuses tegin seda ja toda."
"Mida me sinuga tegema peame?"
Kui teaksid, millist häbi ma tunnen...
Anna andeks.
Me peame minema.
Enne aga ütle, et andestad mulle eilse.
Soovin väga, et me ei tülitseks sedasi.
Mina ka.
Viimased nädalad on olnud...
Ma tean. - Ei, ei tea.
Sest sind pole siin. Oled kogu aeg tööl.
Ja mina olen siin. Üksi.
Ei ole üksi. - Jah. Olen. Ma olen üksi ja...
Ma olen nii väsinud. Ja ma lihtsalt...
Su teine poeg Theo vajab sind samuti.
Beth, palun...
Ärme hakka jälle pihta, eks?
Olgu.
Helistan, kui kohale jõuame.
Tule siia, väikemees. Tule siia.
Teeme kalli.
Ma ei näe sind terve nädala.
Hakkan puudust tundma.
Sa näed esimest korda merd.
Näed, kui ääretu ja kaunis see on.
Vii vanaemale tervisi, eks?
Anna andeks, et ma ei saa sinuga olla.
Aga ma pean siia jääma. Mõistad?
Eks jutustad siis mulle, teeme nii?
Sa jutustad mulle, väikemees.
Mamps!
Ma igatsesin sind nii väga. - Ja mina sind.
Me poleks nagu mitu kuud näinud.
Me oleme nüüd siin. Oleme siin.
Nicholas?
Ma jätan sind viieks minutiks ema-isaga,
nagu sa palusid.
Ja otsin seni arsti üles. Eks?
Jah. - Jah?
Kuidas sinuga on?
Kullake.
Jube on, te peate mu ära viima.
Ära muretse.
Te peate mu siit ära viima. Lubage.
Mis viga?
Lihtsalt õudne. Mu elu hirmsaim nädal.
Täielik põrgu. Te ei tohi mind siia jätta.
Sellepärast me tulimegi. Arutame arstiga.
Ta on mölakas. Ei saa tuhkagi aru.
Topib tablette täis. Ja peab mind haigeks.
Ta ütles, et pean siia nädalateks jääma.
Aga ma ei suuda.
Ma ei talu seda. Siin on hullem kui kodus.
Ma vajan teid.
Viige mind tagasi koju. Palun, paps.
Palun, mamps. Ma anun teid.
Rahune nüüd. Nicholas, me räägime arstiga.
Me oleme siin. Oleme sinu juures.
Nii tore on teid näha.
Tere.
Tere päevast. - Doktor.
Vahest võtame istet?
Kõik on hästi.
Palun istu minu kõrvale, Nicholas.
Ma palun Michaeli,
kes on Nicholase eest hoolitsenud, ka siia.
Kui te vastu pole?
Hästi.
Tore.
Niisiis...
Nicholas kindlasti ütles teile,
et soovib haiglast lahkuda.
Jah.
Ta ütles seda ka mulle.
Saan aru, et need päevad on olnud rasked.
On tõesti. Aga miks?
Esimesel nädalal on selline reaktsioon sage.
Ma ei taha siia jääda.
Mõistan, et tahad koju minna. Aga...
ma ei saa seda kuidagi soovitada.
Näete?
Miks mitte?
Nicholasel on ägedas faasis depressioon.
Tal oleks turvalisem haiglasse jääda.
Mul on parem.
Ma tahan koju. Probleeme ei teki, luban.
Tean, et sa usud seda, Nicholas,
aga minu kogemuse järgi...
Näete, ta teab paremini, mida ma tunnen!
Rahune, Nicholas.
Olen ju rahulik, aga see jobu ei jaga matsu!
Nicholas, palun, kullake.
Nicholas...
Palun istu.
Olgu.
Mida te välja pakute?
Põhijoontes vajame rohkem aega.
Suitsiidsed kalduvused...
Neid on raske tuvastada, ka patsiendil.
Me ei saa teha nägu, et neid ei eksisteeri.
Teine suitsiidikatse on väga levinud.
Minu arust ei suuda Nicholas endiselt
reaalsust hoomata,
mis põhjustab segatüüpi ärevust,
aga seda saame ravida.
Esmalt peame seisundi stabiliseerima.
Ja siis saame hakata kaaluma,
millal ta välja kirjutada.
Ja millal see võiks juhtuda? - Mamps.
Ma lihtsalt küsin.
Nicholas, sa vajad praegu järelevalvet.
Vajad meditsiinitiimi.
Arste, psühholooge, järelevalvajaid.
Ravite mu keraamikaklassiga terveks?
Protsessile aitab see kaasa, tõsi.
Jama jutt!
Vahest tuleb see kasuks. - Tuleb kasuks?
Kuidas ma saan paraneda nende keskel,
kes on minust palju haigemad?
Ma olen sellest palju mõelnud.
Oma elust. Niisama passitud tundidest.
Ma saan nüüd aru.
Ja ei tee enam seda kõike.
Haigla on olnud nagu elektrišokk.
Ja nüüd olen ma valmis
normaalse elu juurde minema.
Ma võin tagasi kooli minna. Ausalt kohe.
Aga te peate mind usaldama.
Ja te peate mu siit ära viima. Muidu...
on minuga lõpp.
Tõsiselt. Ma ei suuda enam.
Paps.
Sa ju tunned mind. Ma tean seda.
Oled alati tundnud.
Aga siin ei tunne keegi.
Ma anun, paps. Palun ära jäta mind maha.
Kullake.
Kas võiksid? - Jah.
Kuidas me saaksime ta välja kirjutada?
Alaealisena on ta teie vastutusel.
Ja see on teie otsustada.
Aga võtke tõsiselt seda, mida ma räägin.
Teie poja seisund ei võimalda siit lahkuda.
Peate vaid allkirja andma ja ta saab koju.
Professionaalina arvan,
et võtate tõelise riski.
Mis riski?
Riski, mida ma enda pojaga iial ei võtaks.
Te ei saa sundida mind siia jääma.
Tehniliselt võttes saaksin.
Aga siis oleks vaja kohtu nõusolekut,
ja seda ei tahaks ma ette võtta.
Pigem aitan su vanematel õiget otsust teha.
Mamps, paps...
Uskuge, ma tean, see pole lihtne.
Iseäranis siin, teie poja ees. Aga...
Nicholas vajab ravi.
Ja seda ei saa teie vanematena pakkuda.
See on psühhiaatri ülesanne.
Paps, ma pole haige.
Kui langetame üheskoos õige otsuse,
saab Nicholas tagasi koju rutem
ja palju parema tervisega.
Elada normaalset elu.
Mamps, ma tahan koju.
Tean, kullake.
Ärge jätke mind siia. Palun. - Ütle midagi.
Te peate mulle teise võimaluse andma.
See oli appihüüd. Mul on südamest kahju.
Saage aru, mul on valus.
Aga ma ei tee seda enam kunagi. Vannun.
Vanemad kuulsid, mis sul öelda oli.
Palun.
Ma palun teil nüüd ära otsustada.
Kohe?
Jah, Nicholas peab aru saama,
et te toetate meditsiinitiimi.
Süüd pole vaja tunda.
Teie armastus poja vastu ei puutu asjasse.
Tähtis on teda kaitsta.
Asjaolusid arvestades
ei piisa pelgalt armastusest.
Armastusest lihtsalt ei piisa.
Paps.
Mamps.
Hüva, Nicholas. Lõuna on käes.
Michael viib su kohvikusse. Enne aga
peavad vanemad sinu ees otsuse langetama.
Nii on sul kergem raviga leppida.
Mamps, ma tahan koju.
Paps, vii mind koju. Ma anun sind, paps.
Paps, vii mind koju.
Paps.
Anna andeks, Nicholas.
Ei.
Sa ei või mulle nii teha! Sina mitte, paps!
Nicholas, rahune.
Mida ma sulle tegin? Paps!
Ärge puutuge mind! Paps! Issi!
Mamps! Mamps! Paps!
Kõik hästi?
Loodan, et see otsus oli õige.
Ta ütles, et see oli appihüüd.
Peame teda usaldama.
Kui paari päevaga paremaks ei lähe,
võime ta alati tagasi viia. - Õigus.
Aga meie juures on tal parem.
Hästi. - Kohe saab valmis.
Olgu.
Kuidas sa seda ette kujutad? Tähendab...
tulevikku.
Kõlab ehk pisut optimistlikult,
aga loodan, et ta läheb tagasi kooli.
Juba on mai. - Jah.
Tal on vaja ehk lihtsalt
jõudu koguda, eks? Ja...
järgmist kooliaastat uuelt lehelt alustada.
Jah.
Mida ta päeval tegema hakkab?
Me ei saa teda omapäi jätta.
Vahest võiks ta tagasi sinu juurde kolida?
Kui ta seda soovib. Ja...
päeval võiksin ta kontorisse kaasa võtta.
Praktikandina või...
Arvad, et see huvitaks teda?
Kes teab.
Eks ta õpiks üht-teist. Ja ma oleks seal...
Jah. Aga kas sul pole palju tööd?
Ma ütlen Brianile ära.
Tõsiselt?
Jah.
Mul on poliitikast kama kaks. Ma...
Ma tahan keskenduda sellele, mis loeb.
Ja mulle loeb see,
et olen Nicholasele toeks.
Olge lahked.
Aitäh sulle.
Kui tore.
Kus sinu tass on?
Ei, ma jõin kohvi. Pidin üles ärkama.
Suhkrut?
Ei, aitäh, sõbrake.
Paps? - Ei.
Tänan.
Aitäh, kullake.
Kuidas sul on?
Nii hea on siin teiega olla.
Meil samuti.
Sa pead mulle retsepti andma.
Jah.
Ja ma mõtlesin...
Kas tahaksid kinno minna?
Miks mitte. - Jah?
Jah. Aga enne tahan duši all ära käia.
Haigla duširuumid olid nii räpased.
Ma unistasin terve nädala dušist.
Jah, muidugi.
Mis on? - Ei midagi.
Miks sa naerad? - Niisama.
Mul on lebra küljes, jah? - Ei, ei.
Tore on teid koos näha.
Sellest on kaua aega möödas.
Tähendab, kui me kolmekesi koos olime.
Tõsi ta on.
Nagu vanad head ajad.
Hästi. Lähen siis duši alla.
Ma ootan sind.
Tahtsin lihtsalt öelda...
Mul on selle kõige pärast väga kahju.
Ja ma tean, et te pole seda ära teeninud.
Tahaksin teilt andeks paluda.
Ja tahtsin öelda...
et armastan teid.
Meie armastame sind ka. - Jah.
Mine nüüd. Me ootame sind.
Vaata aga. - Jah.
Sa võiks ju täna meiega kinno tulla?
Nicholas oleks kindlasti õnnelik.
Ma tean.
Mida sa tahtsid vaatama minna?
Mäletad, kui me...
käisime pärastlõunati kinos?
Ja ütlesime kõigile, et meil on kohtumised.
Hiilisime ära ja saime "Angelikas" kokku.
Jah.
Tore oli. Nagu oleks koolist poppi teinud.
Küll see oli ammu, mis?
Tule.
Tule meiega kaasa.
Tule täna.
Kas sa ei taha?
Issand. - Oh issand!
Mis see oli?
Mis juhtus?
Issand, Nicholas! Nicholas, kullake.
Ära sule silmi. Peter! Kutsu abi!
Palun, Nicholas. Vaata emmele otsa. Vaata.
Ära sule silmi. Palun, kullake, ära sule.
Just nii. Usalda end.
Ja hinga. Nagu konnapoju.
Uju siia. Uju minu juurde. Tule aga.
Nii, ma lasen su lahti.
Sa saad hakkama. Uju siia. Just nii!
Lase edasi.
Lase edasi. Just nii.
Issi, ma ujun. - Jah, sa ujud.
Ma ujun, issi.
Jah, ujudki! Sa ujudki!
Lõpuks. - Saidki hakkama.
Ma ujun. - Tubli poiss.
Olen nii uhke. Sa ujud.
On ju tore, eks?
Kas proovime veel?
Tule. Ujume sinna. Ujume.
Väga hea. Just nii. Terve maa. Ujud edasi?
Issi, oota. Ma ei saa.
Kõik hästi?
Jah.
Ma teen Theole vanni.
Tahad, teen ise? - Ei, mina.
Oled rõõmus, et nad tulevad? - Väga. Aga sa?
Vaata, mis ma leidsin.
Sa pole neid ammu kandnud.
Tean.
Olgu. Ma tulen varsti. Võtad siin üle?
Muidugi.
Theo?
Vanniaeg.
Emme. - Oled valmis?
Tere. Juba kohal?
Vabanda. Jõudsin vara. - Tule. Oled üksi?
Ta on teel. Pidi ema juurest läbi minema.
Pole hullu.
Tule edasi.
Kuidas läheb? Näed hea välja. - Hästi. Sul?
Hästi. Jõudsid hommikul tagasi?
Jah, ma pole mitu kuud New Yorki saanud.
Tundsin puudust.
Kuidas Toronto on? - Jumaldan seda linna.
Tore. Soovid sa juua?
Ei. Ootan teised ära. - Olgu. Istu.
Tead, ma otsustasin Lenaga kokku kolida.
Kas ema rääkis? - Tõsi ka?
Jah, me oleme nagunii iga õhtu
kas tema või minu pool, nii et...
Õnnitlen. Tore uudis.
Jah, tahan teda sulle juba tutvustada.
Ja mina ootan temaga kohtumist.
Arvestades, mida kõike oled rääkinud.
Küll näed. Ta on imeline.
Olen tema järele hull.
See on hea.
Kuidas Theol läheb? On ta siin?
Jah, ta on vannis.
Meil on talle kingitus.
Aga Lena tahtis selle üle anda. - Tore.
Mul on ka sulle midagi.
Mulle?
Õigemini on see miski, mida tahtsin rääkida.
Kui sa vaid oma nägu näeks.
Ära muretse, ma ei ütle, et saan isaks.
Ei tulnud mõttessegi.
Ei, see on rohkem...
Miski minu kohta...
Tahtsin sulle esimesena öelda.
Räägi.
Tähendab...
Tead ju, kuidas lisaks ülikoolile
oli mul veel üks kirg.
Kirjutamine.
Ja hiljuti tegelesin mõne aja...
Iseäranis Torontosse kolimise järel.
Seal tundub mulle kõik kuidagi lihtsam.
Kokkuvõttes...
Siin see on.
Mis see on?
Minu esimene romaan.
"Surm võib oodata". Nicholas Miller
Sina kirjutasid selle?
Ma ei tahtnud rääkida, et mitte ära sõnuda.
Aga nüüd on see olemas.
Tahtsin esimese eksemplari sulle kinkida.
"Surm võib oodata".
Suurepärane.
Millal see ilmub? - Kahe kuu pärast.
Kui avad, näed seal pühendust.
Isale. Kõige eest, mida ta mu heaks tegi.
Niisiis...
Seal on veidi juttu sellest, mida juba tead.
Sinu ja ema rasketest aastatest.
Aga vähemalt lõpeb see hästi.
Ja...
tahtsin sulle esimesena kinkida, sest...
tean, et sinuta poleks ma...
Olen su üle nii uhke.
Minu suur poisu.
Olen nii uhke.
Loe enne läbi. Võib-olla ei meeldigi.
Ma tunnen sind.
Ma tean, et see on imeilus.
Ja tõesti...
Tahan sulle öelda, et olen nii uhke.
Ega sa vesistama hakka? - Ei, ei. Vabanda.
Nüüd tuleb loota, et seda saadab edu.
Muidugi saadab.
Tohin ma Theod kallistada? Igatsesin teda.
Jah, muidugi.
Tal on hea meel sind näha.
Ta muudkui vatrab oma suurest vennast.
Peter?
Mida sa teed?
Mis lahti?
Mõtlesid sa Nicholasest?
Ta vajanuks rohkem minu tähelepanu.
Ei, sa tegid tollal parima, mida teha said.
Püüdsin mõelda...
Ta oli...
Ta oli nii andekas.
Ja intelligentne.
Ja tundeline.
Ja...
Ta võinuks oma elus nii paljut teha.
Ja mina pidanuks...
Ma tõesti võinuks...
Kõik on minu süü.
Ei ole. Sa andsid endast parima. - Minu...
Ei, ei ole. Tule siia.
Tule siia. Tule.
Rahune.
Ma tean, et see on raske. Tean.
Aga elu läheb edasi, Peter.
Eks?
Sul on Theo. Ja mina.
Ja me vajame sind.
Ei.
Isegi kui on raske ja valus,
läheb elu edasi.
Ei, ei lähe. Elu ei saa edasi minna.
Jah, läheb. Läheb küll.
Rahu, rahu.
Mõtle oma väikesele pojale. Mõtle Theole.
Ta saab varsti neljaseks.
Mõtle temale, ja kõik saab korda.
Gabrelile
POEG
ELAME VAIMSE TERVISE ENNEOLEMATU KRIISI AJAJÄRGUL.
SUITSIIDID JA ENESEVIGASTAMINE, ERITI NOORTE SEAS,
SAGENEVAD ÄREVUSTTEKITAVAL MÄÄRAL.
KUI KELLELGI SINU LÄHEDASTEST ON SUITSIIDIMÕTTED, RÄÄGI TEMAGA. KUULA TEDA.
PEA ALATI MEELES, ET SA POLE ÜKSI JA ET ABI ON OLEMAS.
ET LEIDA ABI ROHKEM KUI 130 RIIGIS, KÜLASTA VEEBILEHTE findahelpline.com
ENESETAPPU SAAB ÄRA HOIDA, TEADES, KELLEL ON SEE RISK,
JA PAKKUDES TALLE TUGE, ARMASTUST JA LOOTUST.
Subtiitrid tõlkinud: Piret Nukki