АВТОБУС У ВОГНІ
ПАРАДАЙЗ, ПІВНІЧНА КАЛІФОРНІЯ
СЕРЕДА 7 ЛИСТОПАДА 2018 16:00
Не вставати.
Не вставайте, будь ласка. Сядьте. Дякую.
ШКІЛЬНИЙ АВТОБУС
Па-па.
- Дякую. - Прошу. Вдалого дня.
963-й викликає депо.
Кліфтон-роуд висадив. Прийом.
Прийнято, 963-й.
Бійка! Бійка!
Па-па. Дякую.
Прошу.
Гей. Не грайтеся з вікнами, будь ласка.
Депо, це 963-й.
Усіх дітей висадив. Прийом.
Прийнято, 963-й.
«Маверіки» розірвали коло невдач,
здобувши переконливу перемогу над «Чаклунами», 119–100.
Погода сонячна, суха й вітряна.
Поки що не видно кінця цієї рекордної посухи.
Уже 210-й день без краплі дощу.
І нагадуємо:
що в окрузі Б'ютт та околицях до п'ятниці оголошено
надзвичайний рівень пожежної небезпеки
з можливими вимкненнями електроенергії.
Думаю, ви вже здогадалися, що завтра очікується ще більш
суха й вітряна погода з поривами вітру 25–33 м/с.
У місцевих новинах після восьми…
Що мені треба для Парку Біллі? Кого поставити?
Може, 190-го.
Супер.
- Це депо. Чуєш мене, Маку? - Що потрібно?
Можеш сьогодні взяти Парк Біллі? Філ не може.
- Без питань, бос. - Дуже дякую.
Кінець зв'язку. Кевіне.
- Га? - Ти приніс табелі обліку?
Ні. Я, е… завтра обов'язково принесу.
Ок. І бригадир каже, ти не пройшов техогляд.
Це твоя відповідальність.
- Ясно? - Так.
Вітаю. Це Рубі з Транспортного округу.
Так.
- Бос. - Так. Секунду.
Вітаю. Це Рубі з автобусного депо.
Хотіла спитати, чи ви щось знаєте про планові вимкнення електрики.
Є попередження про надзвичайний рівень небезпеки. Скажіть, чи школи закриють.
Так, почекаю.
- Що таке? - Про додаткові зміни.
Я б цього місяця не відмовився.
Треба сплатити борг за лікування тата, ще й мама тепер на мені.
Моя колишня приїхала.
Зараз трохи важкий період.
Розумію, але мені нічого тобі дати.
Коли ти мене наймала, то казала…
Я сказала, що можливо.
І є старі працівники, з вислугою років,
- вони перші отримують додаткові зміни. - Швидше.
- Не лізь, старий. - Гей.
Якщо щось буде, я повідомлю.
Зрозумів?
Зрозумів.
Я не чекатиму на лінії.
Вибач, Річарде.
Дрібниці.
ВЕТЕРИНАРНА ГРУПА ПАРАДАЙЗА
- Слухаю. - Кевіне. Це доктор Еверетт.
Ми отримали рентген Елвіса.
Погані новини.
Рак поширився.
Думаю, пора.
Ясно. Я… До вечора я його привезу. Дякую.
Дружок, здоров.
Іди сюди. Іди до мене, дружок.
Іди сюди.
Іди сюди. До мене. Іди сюди. Іди.
Стрибай.
Тримаю. Тримаю.
Хочеш бургер на вечерю, дружок?
Га?
Я тебе тримаю.
- Привіт, ма. - Це ти, Кевіне.
Отак, дружок.
Лягай.
Шон удома.
- Удома? - Сказав, що хворий.
І ти йому повірила?
Зараз ще не вистачало, щоб мені зі школи дзвонили.
Як ти?
Важко мені, ма.
Проблемам кінця-краю немає.
То що, повернешся в Ріно?
Ні.
Я…
Там на життя не заробиш.
А тато заробляв.
Але я не він, забула?
Школа – це важливо.
Тобі ж не було важливо.
Лежи.
Дружок, це інше.
- Кидання школи? - Так, я кинув.
Мама завагітніла. І я мусив.
- То це я винен? - Ні.
Ні, ти не винен.
Я не хочу, щоб ти повторював мої помилки.
І все.
Устань. Розбери свої сумки, поскладай речі в шафу.
Я в суботу звідси їду.
Можемо щось придумати на вихідні.
Я не хочу.
Погано почуваюся.
Поговори зі мною.
Поговори.
Думаєш, я хочу бути тут? Га?
Думаєш, я хочу сидіти тут і доглядати бабусю?
Але немає… Не…
Агов. Послухай. У мене немає вибору. У тебе є.
Чому я маю змінювати своє життя?
Подорослішай! Побачиш, як це, коли треба заробляти!
Коли маєш херову безперспективну роботу
з убогою зарплатою, але звільнитися не можеш.
Знаєш, як це, коли й пожалітися не можеш?
Знаєш, як це, не мати
- жодних надій? - Так, знаю.
- Хіба ти це знаєш? - Знаю завдяки тобі.
То тепер я винен?
Звісно, ні, тату.
Ти ніколи не винен.
Я тебе ненавиджу.
Щоб ти здох!
Тихо, дружок.
- Хороший песик. - Давно він у вас?
Ще як був щеням.
- Потримаєте? - Так.
Усе добре, дружок.
Усе добре.
Усе добре, малий.
ЧЕТВЕР, 8 ЛИСТОПАДА 2018 06:15
…погоду. Сьогодні знову сухий і вітряний день
у Парадайзі з поривами вітру до 33 м/с.
Попередження про підвищений рівень пожежної небезпеки діє, тому пильнуйте
і негайно повідомляйте про будь-які ознаки диму чи вогню.
Про завтраш…
Хлопці, у нас кілька повалених дерев
через вітер на Ро-роуд.
Це на Ро-роуд, тому… І зважайте на електролінії теж.
Кінець зв'язку.
- Привіт, Кевіне. - Привіт, бос.
Механік приїхав,
тому як повернешся, віддай 963-й на сервіс.
Ти давно перевищив 3 000 км.
Залишись і подивися, що і як він робить.
Це займе години дві, але ти повинен це вміти.
- Добре? - Зрозумів, бос.
Ось учорашній табель.
Дякую, сер.
Приємно мати справу.
ПОЖЕЖНА СЛУЖБА
- Пожежна служба. - Алло.
Я на автомагістралі 70 біля мосту Пулґа.
Здається, там горить трава на західній стороні каньйону,
і вітер тут дуже сильний.
Добре. Траса 70 біля мосту Пулґа.
Одну хвилинку, сер.
Я бачу, про що ви говорите.
Дякую за дзвінок. Ми вже висилаємо пожежників.
ДЖАРБО-ҐЕП – ПОЖЕЖНА ЧАСТИНА 36 12 КМ ВІД ПАРАДАЙЗА
У нього руки, як в тебе ноги.
Він отакий.
Джарбо-Ґеп. Лісова пожежа.
Екіпаж 2161, екіпаж 2176, повідомлення про лісову пожежу
на трасі 70 поряд з мостом Пулґа.
Виїжджайте.
Оровіль, Екіпаж 2161, екіпаж 2176. Виїжджаємо.
Вставайте, леви! Побігли, є робота…
Бігом. Бігом.
Ще п'ять хвилин, і я б поснідав.
- Добрий ранок. - Вітаю.
Добрий ранок.
СИНКУ. НАПИШИ. АГОВ!
ТИ ЦЕ ОТРИМАВ? ШОНЕ, ТИ ПРОКИНУВСЯ?
Заходьте. Чисто.
Мабуть, провід обірвався. Прямо під тими електроопорами.
Туди важко буде добратися.
А тудою?
Хіба там проїдуть машини?
Важко, але спробуймо.
Добре. По машинах!
- Поїхали. - Бігом.
ШКОЛА ПАЙН-РІДЖ
Ма, не можу говорити. Передзвоню.
Усе, виходьте.
Бувайте.
- Дякую. - Па-па.
МАМА
- Дякую. - Па-па.
Па-па.
- Дякую. Приємного дня. - Приємного дня.
Обережно. Дорога не витримає ваги.
Я це бачу.
2176, 2161.
Увага на правий бік. Виглядає ненадійно.
Прийняв, капітане.
Попереду густий дим.
Ризиковано.
Продовжуємо.
Треба загасити, поки не розгорілося сильніше.
Боже.
Так, ма.
Ніяк не додзвонюся.
Шон блює.
Йому дуже погано.
От чорт.
Температура є?
Не знаю. Він у туалеті.
963-й, це депо. Як чути?
Почекай секунду, ма.
Депо, це 963-й.
Ти закінчив маршрут?
Так, бос. Маршрут закінчив.
Тоді повертайся. Механік чекає.
Добре. Але спершу заправлюся.
Ти мав це зробити перед виїздом.
Прийнято, бос. Я стараюся.
Заправлюся й одразу приїду. Добре?
963, кінець зв'язку.
Так, ма. Е, ти поміряла температуру?
Шукаю термометр.
Він має бути в аптечці.
Там немає.
Може, під раковиною? Подивися там.
Мені треба заправитися.
- Я передзвоню, добре? - Добре.
Давай, давай.
Ну їдь.
Я бачу. Бачу.
- Оровіль, це Екіпаж 2161. - Оровіль на зв'язку.
Бачу вогонь.
Горить на південному сході, під електролініями.
Приблизно 40 гектарів.
Щось я не впевнений. Нема шляху для відходу.
Ми близько. Треба гасити.
Дивіться. Ми туди не заїдемо.
Треба розвертатися.
Треба знайти інший під'їзд.
Ця дорога не підходить.
Капітане, розвертаємось.
Добре.
Оровіль, це Екіпаж 2161.
На зв'язку.
Ми туди не заїдемо. Дуже небезпечно.
Доведеться повернутися на хребет і шукати інший під'їзд.
Є. У Scooter's, на трасі 70, розгортають штаб з ліквідації НС.
Усі ресурси задіяно.
Давай.
Поїхали!
Станція 2102,
екіпаж 2186, екіпаж 2182, екіпаж 2162,
транспортна 2140, транспортна 2142. бригади Б'ютт один, два і три,
лісова пожежа в районі Кемп-Крік-роуд.
Виїжджайте в тимчасовий штаб в Scooter's на трасі 70.
Треба ще.
- Так, що тут у нас? - Отже.
Пожежа почалася десь тут.
Ми думаємо, що площа займання від вісімдесяти до ста двадцяти гектарів.
Дуже сильний східний вітер несе пожежу вниз по каньйону.
Команди Джарбо-Ґеп намагалися під'їхати по Кемп-Крік-роуд.
Не змогли. Дуже вузький і крутий під'їзд.
Вони повернулися.
Зараз їдуть по хребту
і спробують під'їхати згори.
Інші команди залучали?
Так. Ще п'ять команд у дорозі.
Зрозумів. Є загроза для населених пунктів?
Так. Пулґа за півтора кілометра на захід.
Це поселення часів золотої лихоманки. Безлюдне.
Ще є Конкау.
Він за добрих три кілометри. Пожежі там немає.
Переважно дачні будиночки, трейлери. Вісімсот осіб населення.
Пенсіонери, травокури, поселенці і тому подібні.
Краще видати попередження про евакуацію.
- Добре. - А Парадайз?
Шеф, це за 13 кілометрів з того боку каньйону.
Населення близько 27 тисяч.
Думаю, загрози для них немає. Вони в безпеці.
- Так. - Е…
- Га? - Три.
- Що три? - Сорок три.
Ні. Ні, ні. Не може бути 43. Це неможливо.
Бо при 43 він був би мертвий.
- Колонка? - Перша.
Не можу прочитати цифри. Дуже дрібні.
Хай Шон прочитає.
- Він, е… - Шон, ти там?
- …38. - Шоне, можеш узяти телефон?
У нього температура. Він не хоче говорити, Кевіне.
Каже, що поговорите потім.
- Мабуть, йому треба до мами. - До мами йому точно не треба.
Він хворий, але він тут з татом.
У нього є я і ти.
Ма, я не можу говорити. Треба відвезти автобус у депо.
Я заїду в аптеку і куплю Шону якісь ліки.
Приїду одразу після роботи.
Оровіль – Начштабу.
Маємо непідтверджені повідомлення про ще одну пожежу в цьому районі.
Оровіль, це начальник штабу. Кажіть. Де?
Начштабу, це Оровіль. Невідомо.
Район задимлений, і в нас зламалося кілька камер,
але це, мабуть, на Рім-роуд, північ Конкау.
Оровіль, начштабу прийняв.
Що думаєте? Це нове загоряння чи поширення?
Це за п'ять км.
Не уявляю, як це може бути поширення.
Це дуже далеко від початкового осередку.
Ясно.
- Думаю, у нас дві пожежі. - Начштабу, дзвонили PG&E,
повідомили про відключення електрики
хвилин десять тому в районі Рім-роуд у Конкау.
То це через електролінію.
…це пов'язано з другою пожежею. В тому районі аварія електромереж.
Електромонтажники PG&E приїхали. Хай почекають?
- Ні, я поговорю з ними. - Добре.
Що ви робите? У нас уже дві пожежі.
Відключіть усі лінії в цьому районі
негайно, поки не з'явилися нові пожежі.
Учора було попередження про високу небезпеку. Ви ж знали.
Чому не відключили?
Ми відправляємо людей на підстанцію, щоб її відключити.
Ми піднімемося на електроопору і закріпимо пошкоджені проводи.
Уже дві пожежі.
Винні не ви, а ваше керівництво, але треба це виправити.
Мессіна.
Пошли ще п'ять команд на цю нову пожежу.
Шеф, термінове повідомлення.
Начштабу, Допоміжна 2136. Термінове повідомлення.
Допоміжна 2136, начштабу на зв'язку.
Це інженер Гопкінс, Допоміжна машина 2136.
Я їду з Конкау після зміни.
Повідомляю, що ситуація вкрай серйозна.
Густий дим та іскри повсюди.
- Ви впевнені? У Конкау? - Конкау?
Підтверджую. Я зараз тут проїжджаю.
Тут жарини засипають будівлі.
Воно поширюється.
Уточнення. Це вторинне загоряння.
Уточнення. Багато вторинних осередків.
Я бачу раз, два, три великих.
Швидкий темп поширення.
Я швидко втрачаю видимість.
Як для вторинного загоряння, відстань величезна.
Щонайменше вісім кілометрів.
Думаєте, знов через електромережі?
Ні, ні. У Конкау струм уже точно відімкнули.
Але це велика відстань.
Мессіна.
Послухай. Це одна й та сама пожежа.
- Ні. Ні, це… - Та сама.
Ні, вона ніяк не могла так поширитися.
- Та сама чортова пожежа. - Якщо це єдина пожежа,
то периметр у нас десь… такий.
Треба відправити допомогу в Конкау.
Літаки-танкери, пожежні машини. Усе необхідне.
- Танкери. - Прийняв. Це ясно?
Якщо в Конкау пожежа,
треба змінити попередження про евакуацію на наказ.
- Виконуйте. - Так.
Нова лінія стримування – Джордан-Гілл.
Усім водіям, це депо. Увага.
Мабуть, сьогодні особливий день,
бо за повідомленням пожежної служби Каліфорнії, в Конкау пожежа.
Ви знаєте, що робити.
Будьте на зв'язку, чекайте екстрених повідомлень.
963-й, це депо. Ти вже їдеш?
Депо, це 963-й. Буду хвилин через 15.
Треба швидко заїхати в одне місце.
Кевіне, треба завезти автобус на обслуговування,
бо пропустиш післяобідній маршрут.
Я ж казала, що це займе не менше двох годин.
Зрозумів, бос. У мене тут сімейні проблеми.
Кевіне, мене це не цікавить.
Привези автобус зараз, механік не чекатиме цілий день.
Зрозумів, бос. Приїду якомога швидше. Кінець зв'язку.
- Усі евакуюйтеся! - Допоможіть!
У машину!
Усі евакуюйтеся!
Швидше!
Лишайте все. Покиньте оце. Кидайте все.
Швидко в машину!
- Усередині хтось є? - Нема.
Там хтось є?
Ходімо, люба. Іди.
Це пожежники!
Поїхали.
Киньте торби.
Киньте торби!
Усі евакуюйтеся!
- Мамо! - Покинь.
- Треба йти. Бігом! - Ні!
Я сказав, бігом у машину. Швидко.
- У вас є машина? - Нема.
Сідайте в білий пікап. Швидше. Тримайте його.
Бігом!
Начштабу, це Допоміжна 2136.
Повідомляю, що потрібні медики, у багатьох опіки.
Я формую колону.
Ми рухаємося по Конкау-роуд.
Їдьте за мною! Не відставайте!
Не відставайте одні від одних!
Тримайтеся, добре?
Поїхали.
АПТЕКА
- Є хто? - Ви питаєте
- про… - Агов!
Одну хвилину.
Добре.
Підходить. І вони жувальні.
Їх можна їсти.
А це краще не треба.
Добре.
Мем, у мого сина, е… температура і він блює.
Вибачте, телефон.
- Нічого. - Скільки йому?
Чотирнадцять.
- Алергії є? - Ні, йому 15.
Так, йому 15. Нема…
- Не знаю. - Харчове несприйняття?
Навряд. Нема.
Дайте, що зазвичай дають від температури та блювоти.
Добре, думаю,
- тайленол підійде. - Так.
Чудово, дякую.
Чудово. З вас 7,25.
Так, ось.
- Зараз, Ліндо. - Дати пакетик?
Ні. І здачі не треба.
Сер, я можу…
- Так. Слухаю. Що? Ні. - Кевіне, що сталося?
Шон пише, що хоче додому.
- Ні. - Хоче, щоб я його забрала.
- Ні. Це дурня. - Ну, він засмучений.
- Що сталося? - Нічого.
Було непорозуміння. Я думав, що він прогулює.
- І що? - І що що?
- І він прогулював? - Ні.
Я помилився. У нього гастроентерит.
Але я щойно купив тайленол, тож усе добре.
Не добре, Кевіне. Він хворий і хоче додому.
У мене зараз на це немає часу.
Чуєш? Я й так не встигаю завезти автобус у депо на сервіс.
Думаєш, у мене є час? Взагалі-то, я теж працюю.
І ми з Пітом мали сьогодні їхати в Колорадо.
- Сьогодні? - Так, сьогодні.
Я тобі казала.
Забув. Ліндо, я тобі передзвоню.
963-й викликає депо.
Так, 963-й. Депо на зв'язку. Ти вже їдеш, Кевіне?
Є якісь новини про пожежу?
Бо я зараз у Маґалії, і бачу величезний стовп диму
над каньйоном.
- І його несе прямо на нас. - Кевіне, новин немає.
Пожежники цим займаються.
Тому вези сюди автобус. Уже три рази тебе просила.
Їдь сюди, або можеш шукати іншу роботу.
Кінець зв'язку.
Прийнято, бос. Їду.
Начштабу, це Авіабаза.
Танкери на підльоті.
Прибуття за чотири хвилини.
Пожежні машини їдуть.
прямують до водосховища Конкау, рухаються на південь по Джордан-Гілл-роуд.
Прийнято.
Коли прибудуть ті команди?
Машини з Парадайза будуть через 18 хв.
Зрозумів. Допоміжна 2136, авіація на підльоті.
Машини будуть через 18 хв.
Не підходить! Це дуже довго. Ми всі тут згоримо.
Господи!
Тримайтеся.
Це Авіабаза. Скидаю інгібітори на головний осередок.
Начштабу, це Авіабаза.
Неможливо влучити в ціль через вітер.
Авіабаза, це Начштабу, зробіть ще один проліт.
Шеф, машини з Парадайза за 15 хв. від Конкау.
Оровіль, говорить Начштабу.
Оровіль на зв'язку.
Оровіль, нам потрібно десять танкерів, шість вертольотів типу один,
один ведучий літак і 25 додаткових пожежних машин. У Конкау, негайно.
Оровіль прийняв.
Потрібно десять танкерів,
шість вертольотів тип 1, 25 машин негайно.
Оровіль, прийнято. Направляю ресурси в Конкау.
Допоміжна 2136, ви можете потрапити на Камелот-роуд?
Не підтверджую. Перекрила пожежа. Ми відрізані.
Вони там усі згорять.
- Хай їдуть на міст. - Міст Гофмана?
- Хай їдуть на міст Гофмана. - Це найкраще.
Допоміжна 2136, можете проїхати до моста Гофмана і сховатись у воді?
Начштабу, я спробую.
Увага, слухайте!
Як тільки зупинюся, вибігайте з машини
і біжіть до річки!
У річці прикрийте рот, щоб захистити дихальні шляхи.
Діємо швидко! Усім ясно?
Бігом! Пішли!
Ідіть! У воду, бігом!
У воду! Швидко!
Тримайтеся! У воду!
Це Допоміжна 2136,
багато людей сховалося в річці!
О боже!
Прокляття!
Відходьте якнайдалі!
Швидко!
Це Допоміжна 2136…
ми оточені вогнем!
Коли чекати допомогу?
Допоміжна 2136, зрозумів. Пожежний літак робить другий проліт.
Пожежники за десять хвилин від вас.
Начштабу, це Авіабаза.
Танкери на підльоті.
Авіабаза, Начштабу прийняв.
Тримайтеся. Тримайтеся!
Заспокойтеся!
Начштабу, це Екіпаж 2182.
На шляху багато перешкод. Ми не можемо проїхати.
Дорога заблокована.
Повторюю. Під'їзд повністю заблокований.
Авіабаза, це Начштабу, яка ситуація зі скидом?
ПОЖЕЖНА СЛУЖБА
Начштабу, це Авіабаза. Скидання безрезультатне. Ефект відсутній.
Чорт, де машини з Парадайза?
Щойно доповіли, що не доїдуть.
Вони заблоковані. Вони не доїдуть туди.
Будьте разом! Наближається!
Спокійно! Прорвемось!
Опустіть голови!
Охоплення вогнем! Охоплення вогнем!
Допоміжна 2136, яка обстановка?
Допоміжна 2136, як чуєте?
- Відповідай. - Прийом. Прийом.
Допоміжна 2136, як чуєте?
Погано.
Початкова хвиля пройшла.
Ми ховаємося в річці.
Багато людей з опіками. Потрібна термінова допомога!
Допоміжна 2136, прийняв. Залишайтеся на місці.
Направляємо медиків і бульдозери, щоб розчистити шлях евакуації.
Ви не розумієте! Агресивне поширення вогню.
Критична швидкість поширення. Іде на захід, до Парадайза!
Шоне.
Це тато. Слухай…
Вибач за вчорашнє.
Вибач. Прикро, що ти захворів.
Я купив ліків.
Привезу одразу після роботи. Добре?
Слухай, хочу щось попросити.
Це… у Конкау пожежа.
Не думаю, що варто хвилюватися.
Але про всяк випадок ввімкни сьомий канал, щоб бути в курсі.
Домовились? Щоб бабуся не хвилювалася.
Ти знаєш, яка вона. Так?
Ну все, дружок.
Побачимося після роботи.
Одужуй.
Оровіль, це Начштабу. Треба проводити евакуацію.
Повідомте мерію.
Примусова евакуація для зон 3, 8, 14. Східний Парадайз,
усе, що на схід від Пенц-роуд.
Приблизно чотири тисячі жителів.
Начштабу, Оровіль прийняв.
- Примусова евакуація зон 3, 8, 14. - Зосередьтеся.
У нас є план. Дотримуємося плану.
ПОЖЕЖНА СЛУЖБА КАЛІФОРНІЇ
МЕРІЯ ПАРАДАЙЗА
Добре. Так, я зрозуміла. Добре.
Видали наказ про евакуацію.
Телефонні лінії не працюють.
Пішли.
Які там зони?
Три, вісім і 14.
Тільки Східний Парадайз.
Не проходить. Не надіслалося.
Ану.
Іди!
ПЛАН ЕВАКУАЦІЇ ПАРАДАЙЗА ПОМИЛКА СИГНАЛУ
Авіабаза, це Начштабу, негайно потрібні танкери на каньйон.
Виграйте нам час.
Подивіться, вогонь рухається до Парадайза.
Начштабу, це Авіабаза.
У нас нуль результату.
Вогонь розноситься на західну частину каньйону.
Найбільша проблема – швидкість вітру.
Начштабу прийняв. Потрібна зовнішня допомога.
Негайно надішліть 50 екіпажів.
Оровіль прийняв.
На це потрібно мінімум дві-три години.
Якщо негайно не направити ресурси в Парадайз, вогонь вийде з-під контролю.
Буде пізно.
Скоро і літаків не буде.
За таких умов літати дуже небезпечно.
Вони не зможуть працювати при такому вітрі.
Начштабу, Група 3. Ми втрачаємо контроль.
Вогонь перетинає каньйон. Ми не можемо його зупинити.
Як прийняли? Ми не можемо його зупинити.
ПОЧАТКОВА ШКОЛА «ПОНДЕРОСА»
Так, клас Мері, сядьте.
Діти,
там нема на що дивитися.
Це чергова пожежа в чагарниках. Нічого нового. Сідайте.
Дістаньте книжки.
- Уже відомо, що робити? - Наказу про евакуацію ще нема.
Я не чекатиму.
Треба якомога швидше відправити всіх по домах.
Я розішлю батькам імейли.
Якщо у когось із дітей є телефони, або вони знають номери батьків,
- хай батьки їх заберуть. - Добре, але…
але у деяких моїх дітей батьки працюють за містом,
і вони не встигнуть вчасно приїхати. Що робити з цими дітьми?
Так. Думаю, буде альтернативне місце збору дітей.
Тому підготуйте тих, кого можуть забрати батьки.
А я надзвонюватиму в мерію.
Добре. Дякую.
Так, е…
Еко. Ти знаєш мамин номер телефону?
- Ага. - Знаєш?
- Чудово. - 435-232…
Так. Почекай. Зараз мені напишеш.
Хто ще знає телефон мами чи тата?
- Так? - Ти мав передзвонити.
Вибач. Відволікся.
Я не хочу сваритися.
Втомилася від однакових сварок щотижня.
Не треба сваритися, Лін. Нема через що.
От. Я не зрозумів, що Шон захворів.
Я помилився. Тобі не треба втручатися.
То чому він дзвонить мені?
Не знаю, Ліндо. Йому 15!
Він посварився з татом, тому дзвонить мамі.
Не роби з мухи слона. Я з цим розберуся.
Депо викликає 963-го. Де ти зараз?
Приїду хвилин через десять.
Тут сильні затори.
Визнай, Кевіне. Ти просто… ненадійний.
Ні. Ні, я не збираюся зараз про це говорити.
Я не збираюся сидіти і обговорювати всі рази, коли я налажав перед тобою.
У мене важкий період…
через смерть тата.
Не використовуй тата як виправдання.
Його поховали чотири місяці тому, і ти з ним 20 років майже не розмовляв.
Він зіпсував тобі життя.
Це ти мені казав!
Це паскудство, Ліндо.
Паскудство. Це удар нижче пояса.
Пробач.
Я тебе образила.
Просто це перші вихідні, коли я з кимось наодинці, відтоді як ми…
Ти розумієш, про що я.
Можеш вимкнути радіо? Я тебе ледве чую.
Вимикаю.
Я розумію, що тобі складно,
але думай про Шона.
Він дивиться на тебе й бачить лише…
Що?
Що він бачить, коли дивиться на мене?
- Не змушуй мене казати. - Ні, кажи. Скажи.
- Ти знаєш, про що я. - Скажи.
Ти сам винен, що в тебе хаос у житті,
і Шон не хоче бути з тобою.
Закінчуймо розмову.
Депо всім водіям.
У нас проблема зі зв'язком.
Мене всі чують?
Алло, Шоне. Це тато.
Чуєш…
Хотів спитати, чи ти в порядку.
Якщо отримав повідомлення, передзвони, будь ласка.
Добре? Мені треба, е…
Мені треба відігнати автобус у депо.
Ще обслуговування години на дві, і тоді я…
Хоча знаєш що?
Я їду додому.
Чуєш мене?
Я їду додому.
Привезу тобі ліки. Буду вдома через 20 хв, не більше.
Усім водіям. Це депо.
Важлива інформація.
Ми евакуюємо лише Східний Парадайз.
- Які зони? - Східний Парадайз, зони 3, 8 і 14.
Лише зони 3, 8 і 14.
Усі водії на схід від вулиці Кларк, аж до Пенц,
негайно евакуюйте цей район.
Вони хвилюються, що пожежа може дійти з Конкау через каньйон.
Якщо у вас в автобусі є діти,
відвезіть їх на захід, за межі міста, у депо Чіко.
Повторюю: точка збору після евакуації – депо міста Чіко.
Кінець зв'язку.
Доню, сідай.
Гей, зупиніться. Стійте!
Увага, давайте…
Я зараз.
Ми отримали розпорядження про евакуацію.
У них там лягла система, тому його не могли розіслати.
Усіх дітей, яких не забрали,
треба відвезти в початкову школу Парадайза.
Це нова точка збору.
Туди направляють усіх батьків.
Але в нас 23 дитини, а транспорту немає.
Як ми їх туди відвеземо?
Я відвезу чотирьох.
- Я не на машині, тому не допоможу. - Ні, ні.
Ми не зможемо відвезти їх самі.
Нам не вистачить машин.
Хай пришлють автобус.
- Подзвони Рубі. - Так. Я подзвоню в депо.
Анно, привіт. Це Мері.
Східний Парадайз евакуюють, а я не можу приїхати по Джейка.
Стівен за містом, на роботі.
І я хотіла попросити тебе його забрати,
і я зайду по нього, щойно звільнюся.
Добре. Дякую.
Повідомиш, як забереш. Добре? Обіймаю. Бувай.
Відділ шкільних перевезень.
Вибачте. Голосніше, будь ласка.
Директор «Пондероси».
Так, мем.
Потрібен автобус, щоб відвезти дітей
на запасну точку збору в початковій школі Парадайз.
Одразу за зоною евакуації.
У нас там хтось є на маршруті? Перевір маршрути.
- Цезар. - Що?
Треба підготувати автобус.
- Іду. - Так, мем.
Ми зараз же пришлемо вам автобус.
Чекайте, добре?
Дуже дякую.
Добре. До побачення.
Е, депо усім водіям. Нова інформація по евакуації.
Нова ситуація.
Початкова школа «Пондероса».
Повторюю: в школі «Пондероса» ускладнюється ситуація.
Там 23 дитини застрягли в зоні евакуації.
Їхні батьки не встигнуть їх забрати.
Їх треба забрати
і відвезти на запасну точку збору в початковій школі Парадайза.
Є хтось порожній у Східному Парадайзі?
Депо, це 987-й. Вибач, повний.
Ще не доїхав до школи.
Депо, це 910-й. Теж повний, Рубі.
Висаджую через 10 хвилин.
Ну.
Депо, це 922-й, я на шляху до Чіко.
Проїжджаю депо, але можу розвернутися.
Ні, 922. Не розвертайся.
Якщо вже виїхав, то виїжджай.
Дуже скоро дороги стоятимуть.
Чи є хтось у Східному Парадайзі з порожнім автобусом,
і може поїхати й забрати тих дітей?
Ні.
Депо, це 963-й, я можу забрати.
Кевіне, це ти?
Ага.
Я й досі на краю міста. Забула?
Я запізнювався.
Ага. Так. Я не забула.
Тоді обслуговування зробимо в інший день.
Якщо вивезеш дітей, тобі зарахується.
Добре, Кевіне? Зрозумів?
Зрозумів. Хай готуються до посадки.
Я вже їду.
«І це був…»
О, автобус приїхав. Тихо, тихо. Не вставайте.
Не вставайте, будь ласка.
Діти на евакуацію?
Вони в школі. Збоку й праворуч.
- Вітаю. - Вітаю.
- Ви по дітей? - Так. Вони готові?
Так. Зараз їх зберемо.
- Добре. - Як вас звати?
- Кевін. Е… - Кевін, дуже приємно. Я Мері.
- Так. Як тільки будуть готові… - Чудово. Ми…
- Зараз вишикуємо їх для посадки. - Так.
Їхні батьки не можуть вирватися з роботи, тому…
- У школу Парадайза. Знаю. - Так. Запасна точка.
Знаю. Можемо їхати.
- Директор Гейс. Дякую. - Так, так.
- Отже… - Що раніше, то краще.
…діємо спокійно, щоб діти не хвилювалися.
Діти, це водій нашого автобуса, Кевін. Привітайтеся з Кевіном.
Привіт, Кевіне.
Станьте в колону по двоє.
Нижчі попереду. Вищі позаду.
І Кевін відвезе вас у школу Парадайза,
а звідти вас заберуть батьки.
Я їх виведу.
Ви могли б стати позаду і їх полічити?
Хто готовий, підніміть руку.
Подивіться на мене. Дивіться сюди.
Дивіться на мене.
- Готові? - Так.
Ідемо спокійно й повільно.
І не покидаємо свого напарника.
- Усе, йдемо. - Так. Ідіть.
- Доїдемо хвилин за десять? - Е, так, якщо зараз виїдемо.
Бо вже утворюються затори. Тому що швидше, то краще.
Добре. У нас є час.
Ну, знаєте, мем,
ви, мабуть, не розумієте серйозності ситуації.
Я розумію, що ситуація серйозна.
І я Мері, а не «мем».
Надіньте каптур, у кого є!
Якщо у вас є рюкзак, прикрийте ним голову.
Усе нормально. Усе нормально.
Це така пожежна машина в небі! Прикрийте голови рюкзаками!
Добре.
Сідай в автобус, зайчику.
Тихо, спокійно, по одному.
Не поспішайте.
Депо, це 963-й,
ми садимо дітей в автобус.
Поганий зв'язок. Я повідомлю, коли закінчу. Усе.
Діти, не вставайте з місць і слухайте Кевіна.
- Домовилися? - Че-чекайте, стійте!
Алекс! Покличте Алекс!
- Алекс! Алекс, твоя мама приїхала. - Алекс!
Ти нічого не забула?
- Іди. Добре. - Слава богу.
Бігом.
Можете їхати.
Гей. Мем. Стійте.
Ні. Ви поїдете з нами. Так.
Ні. Мені треба позамикати.
Ні. Не можна. Я…
Я їх відвезу і висаджу.
Я не зможу сидіти там і їх няньчити.
Мені треба додому, до своєї сім'ї.
Ясно? Мусите їхати.
Навряд чи він сам упорається. Я поїду з ним.
- Сидіть тихо! - Нічого.
Там хтось з учителів мене підвезе.
- Ось розпорядження про евакуацію. - Сама зможеш замкнути?
- Так. - Увага, я тут. Я тут.
Я йду.
- Ми готові. - Поїхали.
Ми сіли в автобус. Їдемо.
Приїдемо хвилин через десять.
Бачите пожежні машини?
Це маршрут евакуації школи.
Ми… Східна лінія, тож їдемо по Пенц до самого кінця,
тоді праворуч на Пірсон, яка веде до школи Парадайза.
Краще так не їхати. Подивіться, що діється.
Є кращий маршрут, ніж по Пенц і праворуч.
Але такий план. Тому дотримуємося плану.
Як скажете, вчителько.
Усе стоїть. Подивіться, які затори.
Там кілометрів 25 затору в напрямку Чіко.
Шеф, наближаємося до місця.
Прийняв.
Я оголошую примусову евакуацію всього міста.
Усі зони. Вступає в дію негайно.
Не можна так робити. Буде паніка.
Тут 26 тисяч людей.
Якщо сказати всім виїжджати,
ваші машини не зможуть заїхати.
Ви мене не чуєте. Пожежа перетинає каньйон.
Я на свої очі бачив. Вона швидко поширюється.
Варіантів два:
іти проти правил чи йти за правилами, і тоді всі помруть.
Хочете мати це на своїй совісті?
Ми зібрали для вас команду.
- Прийняв. - Добре.
Шеф. Я Марк Роджерс із PG&E.
Тут команда з головного офісу. Ми вільні.
Відімкніть електрику в усьому місті. Ми зробимо решту.
- Добре. - Слухайте.
Дайте шефу працювати. Пізніше з вами поговоримо.
Просто хотів сказати, що я тут, якщо треба.
Оголошуйте примусову евакуацію всього міста.
Виконую. Оровіль, це Штаб НС.
Депо викликає 179, 179. Ти закінчив?
Виїхав зі Східного Парадайза?
- Це 179-й. Ми виїхали. - Чудово.
Хто залишився?
Лише 963-й.
Це все.
Депо викликає 963-го.
Депо – 963-му. Ти виїхав зі Східного Парадайза?
Депо, це 963-й.
Чуєте мене?
Не бійтеся. Пожежні машини їдуть гасити пожежу.
- У них так робота. - Депо, це 963.
- Захищати нас. - Чуєте мене?
Ми на Пенц, і тут колапс.
963-й, відповідай, будь ласка.
Набери його на мобільний.
Чому саме він має бути останнім? Прокляття якесь.
Депо, це 963,-й ви мене чуєте?
Повідомте, якщо чуєте. Прийом.
На цьому автобусі є протоколи безпеки?
Так. Є оце
і ще є оце.
Чудово. Це сильно допоможе.
Ви тут новенький?
Ні, кілька місяців тому повернувся.
Я тут виріс.
І як воно?
Не думав, що в 44 роки опинюся тут.
Як думаєте, скільки ще їхати?
Важко сказати.
Якби ми виїхали зі школи раніше, і ви швидше збиралися,
це зайняло б десять хвилин, а тепер, схоже, 20‑30.
Приїдемо, коли приїдемо. Так, дітки.
Закриймо вікна, щоб дим не зайшов в автобус.
Алло. Пожежна служба?
Я Рубі Бішоп зі Шкільного округу Парадайз. У мене зник радіозв'язок
і загубився автобус.
Автобус номер 963. Він десь у Східному Парадайзі.
Повідомте, якщо ваші екіпажі його побачать.
Дякую.
Так…
963-й, чуєш мене?
Кевіне? Ти чуєш мене? Це депо.
Сонечко, давай…
закриємо, щоб дим не заходив.
- Як тебе звати? - Бенджамін.
Бенджамін. І твоя вчителька – міс Крісті? Так.
Міс Мері, там ще одне вікно.
Так, зараз і це закриємо.
Дістало.
Кевіне!
Що ви робите? Ми маємо лишатися на Пенц!
Повертаю на Кларк. Вона паралельна. Там рух має йти швидше.
Але план не такий.
- По плану треба їхати по Пенц. - Чхати на план.
Знаєте що?
Я можу стояти тут,
посеред затору, якщо хочете.
- Звісно, не стійте. - Мені стояти тут?
Та невже? Не заважайте.
- Ви чого визвірилися? - Бачите пожежу?
Таких вогнів і на День Незалежності не побачиш.
Краще сядьте. Різкий поворот ліворуч.
- Тримайтеся! - Тримайтеся!
Боже мій! Боже! Діти, тримайтеся!
Боже, Кевіне!
Тримайтеся!
Господи Боже.
- Усе добре. - Усі в порядку?
Усе добре. Ми рухаємося.
Можете питати, перш ніж щось таке робити?
Хочете доїхати швидше чи по інструкції?
Ми маємо поводитися відповідально.
Саме так, і це означає відвезти дітей до батьків якомога скоріше.
Правильно?
- Немає зв'язку. - Кевіне, обізвись.
Червоний рівень небезпеки. Негайна евакуація з усіх зон.
Треба йти. Я маю відключити живлення.
Я забираю своїх хлопців.
Добре. Візьми мої ключі. Добре?
963, чуєш мене?
А ви? Завжди тут жили?
Так. З дитинства.
Ніколи це місто не любив.
Чому ж ви повернулися?
Тато помер кілька місяців тому.
- Співчуваю. - Та то нічого.
Ми не ладнали.
То ви житимете тут?
Поки що так.
А у вас є сім'я?
Так.
Одружена 19 років.
Теж ідеальна сім'я Парадайза?
Так.
- Одна дитина. - Угу.
Джейк. Йому 15.
Я мала його забрати, але…
Я не знав. Вибачте.
Пусте.
Моя сестра мала його забрати.
Бо чоловік за містом.
З ним усе буде добре.
Відвеземо дітей, і я поїду по нього.
- Так. Як ви? - Усе буде добре?
Так, усе буде добре.
А як наші тваринки?
Коли нас заберуть батьки?
Коли приїдемо.
Ми хочемо вивезти вас у безпечне місце якомога скоріше.
Що, сонечко?
Коли ми приїдемо?
Скоро приїдемо.
Усе добре, сонечко?
Хочеш сісти попереду з кимось,
чи хочеш бути сама?
Кевіне, якщо чуєш мене: оголосили евакуацію всього міста.
Екстрені служби й точка збору – за 24 кілометри,
на ярмарковій площі Чіко.
Не висаджуй дітей.
Відвези їх у Чіко. Зрозумів?
У нас немає часу. Треба йти.
- Маю забрати своїх хлопців. - Добре!
Рубі!
Кевіне, якщо чуєш мене, побачимося в Чіко, добре?
Обережно там. Кінець.
Швидше!
Вогонь швидко шириться по Східному Парадайзу.
І щойно повідомили,
що палає кардіологічний корпус лікарні Feather River.
Пожежа на даху.
Зараз при вході 15‒20 пацієнтів.
Ми намагаємося їх забрати.
Зробіть усе можливе, щоб урятувати лікарню.
Попроси допомоги в медиків округу.
Шеф, Авіабаза посадила всі літаки.
Повідомлю, як щось зміниться,
але зараз у небі жодного літака.
- Жодного. - Прокляття!
Що з маршрутом евакуації? Транспорт рухається?
Пожежа вже по той бік Кларк-роуд,
вогонь наближається до них.
На Пенц-роуд транспортний колапс.
По Скайвею ще можна проїхати. Але рух дуже повільний.
А що з покинутими машинами?
Ми ніде не можемо проїхати.
Прибрати з дороги всі машини, що блокують проїзд.
Якщо треба, задійте бульдозери.
Є.
Не можна втратити ті чотири маршрути виїзду.
Втратимо їх – усе скінчено.
- Послухайте! Слухайте всі! - Тихо!
Це більше не лісова пожежа.
Уже горять будинки.
Пожежа вже в місті. Це катастрофа з численними жертвами.
Ось із чим ми маємо справу.
Тому лишайтеся зі своєю командою і робіть усе можливе.
- Прийнято. - Зрозумів.
Чуєш? Чому стоїш?
Дорога заблокована!
На трасі затор.
Паскудство!
Їдьте.
ШОН ЗБІЙ ВИКЛИКУ
Куди вам потім їхати?
- Коли завеземо дітей. - У Маґалію.
Там мої син і мати.
Я їм сказав, що вже їду додому.
Їм повідомлять про евакуацію.
Це ж так?
Ви підписані на сповіщення?
Я…
Я постійно отримував спові…
…сповіщення від мерії,
і постійно це відкладав.
Ваша мати може водити?
Ні.
Допоможіть.
Міс Мері, з того будинку йде дим.
Пожежа зліва.
- Пожежа зліва. Пригніться. - Відсуньтеся від вікон.
Відсуньтеся від вікон.
Гей.
Пропустіть!
Ну!
У мене діти в автобусі.
Заспокойтеся. Кевін намагається виїхати.
Мері, сядь.
- Що? Чому? - Поведеш автобус.
- Веди автобус. - Я не вмію.
Мені треба розчистити ліву смугу. Сідай за кермо.
- Я не вмію. - Це просто.
Тисни на гальмо. Коли скажу, тисни на газ.
Це просто. Умієш. Тисни на гальмо.
- Добре. - Коли скажу «їдь», тоді їдь.
- Ясно? - Ясно.
Не вставайте.
Де Кевін?
Від'їдь.
Прибери машину. Треба пропустити пожежників.
- Поїхали. Хай проїжджають. - Гей! Що сталося?
- Що ви робите? - У нас люди застрягли на Пенц.
У них пріоритет.
Бачите шкільний автобус?
У мене там 22 дитини. Мені треба відвезти їх до батьків.
Де Кевін?
Розчистьте нам проїзд.
Я мушу розчистити дорогу для пожежних машин.
То виклич по радіо підмогу!
Зв'язок ліг ще хвилин 40 тому.
Ідіть у свою машину. Пропустимо, коли зможемо.
Ідіть у машину, будь ласка.
- У машину. - Їдь ліворуч.
Треба пропустити пожежну машину й автобус.
Їдь!
Чекай!
Їдь!
Давай.
Добре.
Пропустіть пожежну й автобус!
Давай, їдь!
Так.
Їдь!
Я боюся вас збити.
Ми виберемося?
Їдь.
Їдь!
Капець.
Так!
Вийшло. Ми пробилися.
Що там сталося?
Радіозв'язок ліг. Хаос.
Хвилина до висадки.
Хвилина до висадки. Ви готові?
Це 963. Висадка дітей через одну хвилину. Висадка дітей через одну хвилину.
Добре водиш.
Дякую. Ти теж непогано.
Зможеш піти в поліцію регулювати рух,
якщо захочеш почати з нуля.
Це вже точно ні.
Так, діти. Візьміть свої речі. Приготуйтеся виходити з автобуса.
Скоро відведемо вас до батьків.
- Батьки… - Школа…
- Боже. - Ні! Де вони?
- Ні. - Де вони?
От чорт!
Я хочу до мами.
Піду гляну, чи там хтось є.
Є хто?
Є хтось?
Їх тут немає.
Тут нікого немає.
Не знаю, чому нас не попередили, чи…
Що робити?
Не знаю.
Що…
Треба їхати. Треба вивезти звідси дітей.
Відвеземо на основну точку евакуації в Чіко.
І повернемося по наших дітей.
Міс Мері!
Іду.
Сядьте.
- Підійдіть до Еви. - Що з нею?
Залізла під сидіння.
- Вона на підлозі? - Ідіть до неї.
- Чому? Що з нею? - Вона не встає!
- Їй страшно. - Ева. Сонечко.
Чому ти сюди залізла?
Ти в порядку?
Ні?
- Це все трохи страшно. - Поїхали.
- Мері, можна їхати? - Так. Їдемо.
Добре.
Тобі страшно?
- Так. - Так.
Розумію.
Мені теж страшно.
Можна тебе обійняти?
Отак. Іди сюди.
Не бійся, ти смілива.
Шеф, у нас 27 тисяч людей в Парадайзі
і 12 тисяч у Маґалії.
Приблизно вісім тисяч евакуювалися,
тобто у вас 30 тисяч осіб у зоні пожежі.
Фінні, підійди.
Що по об'єктах інфраструктури?
Отже, інфраструктура. У місті є декілька шкіл.
І дві з них у зоні вогню вздовж Пенц-роуд.
А ще мені доповіли, що зі школи «Пондероса» виїхав шкільний автобус
з 22 дітьми. Поки що невідомо, де вони, але…
Тримайте мене в курсі.
Ще в нас декілька АЗС.
І два склади пропану.
Один у Скайвей між Пенц і Кларк, а другий у Маґалії.
- Можете їх відключити? - Займуся цим.
Евакуацію ускладнює обрив електроліній.
На дорозі не повинно бути проводів.
Пожежники зараз їх розрізають, але надходять повідомлення…
Де PG&E?
Повідомляють, що є не відімкнуті лінії.
- PG&E. - Так.
- Струм вимкнули? - Так.
Скажи йому, що там.
Чому струм не відімкнули?
Ми цим займаємося.
Люди їдуть по проводах.
Пожежники їх перерізають…
- Розумію. - …а в них струм.
- Ви казали, електрику відключили. - Автоматика – так.
Лишилися ручні перемикачі.
- Ми стараємося. - Мені насрати.
- Розумію. - Не бачите, що діється?
Вирубіть електрику!
- Добре. - Взагалі охрініли?
У мене там пожежники! Там 30 тисяч народу.
Що нам робити?
Вогонь позаду нас.
Треба триматися попереду вогню і їхати на південний захід.
Отой просвіт у небі – наш вихід.
Тримаємося подалі від вогню і їдемо в Чіко.
По Пенц і Кларк не проїхати,
- тож лишається Ніл І Скайвей. - Так.
Так.
Ніл найдалі, але це й краще.
Може, там менше заторів.
Але до Ніл треба їхати по Ро-роуд.
Вона вузька, там багато поворотів петлями.
Такий важкий автобус там не проїде.
Застрягнемо – то вже не виїдемо.
- Тоді лишається Скайвей. - Скавей. Так.
- Во-вона широка, чотири смуги, пряма. - Так.
- Спробуймо по Скайвей. - Скайвей.
Ви ж не знаєте, де вони?
Що, зайчику?
Наші батьки.
Ви не знаєте, де вони.
Ні, сонечко, не знаємо, але ми їх знайдемо.
Ми ж знайдемо батьків, Кевіне?
Так. Так, ми їх знайдемо.
Іди сядь, будь ласка.
Хочеш сісти тут?
- Сідай. - Ось.
Так, можна.
Як тебе звати?
Тобі.
Батьки працюють за містом?
Мама.
З татом я не бачуся.
Ось що я тобі скажу, Тобі. Ми відвеземо тебе до мами.
Чуєш? Ми відвеземо тебе до мами.
Ми відвеземо тебе до твого сина, а мене до мого.
Ось що ми зробимо.
Так?
Так.
Шеф, вогонь поширюється по всьому Парадайзу,
охоплює і комерційні, і житлові квартали.
Надходять повідомлення про значні руйнування будівель,
і пожежні літаки все ще не злітають.
- Зрозумів. - Шеф.
Я запитав у підрозділу.
Востаннє той автобус бачили на Кларк-роуд, південніше Елліотт-роуд.
Щойно доповіли,
що початкова школа охоплена вогнем.
Їх там немає.
Мері, бачиш проводи?
- Так. - Добре.
Господи. Обережно.
Зараз.
Кевіне, праворуч!
Електрокабель справа!
- Обриваються по всій дорозі. - Господи.
Падає!
Обережно!
Господи.
Повертаю вліво!
Зріжемо до Скайвей.
Виїдемо. Це поряд.
Діти, тримайтеся! Ухопіться за щось!
- Тримайтеся! - Господи.
Чорт!
Контролюй! Від'їдьте! Назад!
Ми застрягли. Ми тут повністю заблоковані.
Нам треба з’їхати, якось доїхати до Роу, і спробувати пробитися до Ніл-роуд.
Це наш єдиний варіант.
- Як ми виїдемо? - Шукай з'їзд з дороги.
Шукаю.
Нічого нема. З'їзду немає. Нема… Пожежа всюди.
Навколо пожежа. Як ми виїдемо?
Господи!
Дивіться прямо.
- Не дивіться туди. - Дивіться прямо!
Вилазь із машини!
Кевіне, мародери.
- Відкривай. Впусти! - Геть від вікон!
Геть від вікон!
- Вниз! Пригніться! - Геть від вікон!
Віддай автобус!
- Мері! - Відкривай!
У нього зброя! Кевіне, у нього зброя!
Відкривай!
Вниз! Пригніться. Пригнись, кажу.
Відкривай!
Треба тікати.
Ліворуч, Кевіне. Там є проїзд.
Кевіне, там проїзд. Їдь наліво.
Наліво. Їдь.
Звужується.
Виїхали.
Будьте з сім'єю.
Це безпечне місце, сер. Залишайтеся тут…
- Проїжджай. - Це моя дочка!
Відійдіть.
- Ідіть. - Швидше!
Проїжджай.
Стійте.
Я зі Шкільного округу Парадайз.
- Звідки ви? - Прямо.
Дякую. Он автобуси.
Так. Дякую. Їдь далі.
Ось… Так, ось вони. Ось вони.
Я вийду.
- Цезарю. - Рубі.
Цезарю. Є якась інформація?
- Нема. - 963-й не приїхав?
Ще не приїхав.
Чорт.
Рубі, батьки дітей тут.
Добре.
Депо, це 963-й. Депо, це 963-й. Чуєте мене?
- Міс Мері, у мене закінчилася вода. - Усім автобусам, це 963-й.
- Чуєте мене? Усім машинам, чуєте мене? - Хочу пити. Жарко.
Так.
На, сонечко.
Візьміть папку чи зошит, блокнот…
Ми щойно з'їхали зі Скайвей. Там заблоковано.
Отак. Махай.
Ми спробуємо ви-ви-виїхати по Ніл-роуд.
Щоб бути далі від вогню. Це єдиний варіант.
Міс Мері, ми хочемо пити.
Потерпи, сонечко. Знаю. Дуже жарко.
Кевіне, діти не витримають.
Їм треба води. Їм жарко, вони хочуть пити.
- Що там? - Що це?
Що там таке?
Не можу дихати. Дим заходить через вентиляцію.
Дим. Дим заходить усередину. Кевіне, дим заходить.
Заходить через кондиціонер.
То вимкни його.
Буде ще гарячіше, але добре.
Треба спробувати.
Усе, вимкнув. Вимкнув.
Мабуть, ми потрапили в димовий стовп.
- Обережно. - Так! Так. Бачу. Бачу.
Парк Медоу-Крік.
Так. Там є задній вихід.
Що?
Малим я тут працював одне літо.
Він веде на Ро-роуд,
звідти виїдемо на Ніл-роуд і вирвемося. Бачиш?
- Так. - Так.
Міс. Мем.
- Що? - Шеннон погано.
- Допоможіть їй. - Вона хрипить.
Що таке, сонце?
Не говори. Не розмовляй.
Дихай повільно. Старайся дихати повільно.
Тобі треба випити водички.
Діти, подивіться у себе в рюкзаках,
може, у когось є сік чи вода.
Кевіне, треба… треба знайти воду, інакше в неї буде тепловий удар.
Треба вийти з автобуса.
- Отуди. Туди. - Так.
- Так. Добре. - Так.
Довго не можна стояти. Я буду через дві хвилини.
Ні.
Лишайся в автобусі.
Якщо вогонь дійде сюди, вивезеш їх.
Я піду. Я знайду. Дві хвилини. Зараз буду.
Я знайду.
Я зможу.
Міс Мері, ви куди?
Міс Мері, поверніться.
Куди пішла Мері?
Чорт.
Ви знаєте, де міс Мері?
Вона пішла шукати воду.
Почекай трохи.
Міс Мері, поверніться.
Де вона?
Я її не бачу.
Ну.
Що ж таке.
Поверніться.
Так.
Є. Господи. Є.
Мері!
- Мері! - Що нам робити?
- Мері! - Біжу!
Біжу!
- Бігом. Бігом. - Допоможи.
Візьми воду. Візьми воду.
Міс Мері.
- Усе. - Як ти?
Нормально.
Хтось може дати воду Шеннон?
Господи!
Пригніться! Униз! Прикрийте голови!
- Чорт! - Боже мій!
Діти, тримайтеся! Не наближайтеся до вікон!
Тримайтеся!
Боже. Треба направо. Там виїзд.
Боже!
Тримайтеся!
Пригніться!
Направо.
Ота палаюча будівля праворуч.
Це виїзд.
Так, це він. Це той вихід. Він веде до Ро-роуд.
Добрий день. Підійдіть, будь ласка.
Мене звуть Рубі Бішоп.
Я начальниця відділу шкільних перевезень
і хочу дати вам інформацію.
Знаю, ви всі переживаєте,
але перш за все хочу повідомити, що вранці
ваших дітей евакуювали зі школи «Пондероса».
Ще буде інформація?
На жаль, невдовзі після того, як автобус виїхав зі школи,
пожежа знищила наш радіозв'язок.
І після від'їзду з «Пондероси» автобус з нами не контактував.
Ви не знаєте, де вони?
Знаю лише, що вони десь у Східному Парадайзі.
Східний Парадайз горить.
Знаю, але поліція і пожежники
їх шукають.
Роблять усе можливе,
а я вам скажу, що ваші діти в автобусі
з водієм і з учителькою, Мері Людвіґ.
Дехто з вас знає місіс Людвіґ.
- Добре. - А який водій?
Його звати Кевін Маккей. Це наш новий водій.
- Новий? - Послухайте…
Прошу вас.
Прошу. Я розумію.
Розумію, що вам важко.
- Це хороший водій. - Кевін.
Я ручаюся за Кевіна Маккея, як і за всіх своїх водіїв.
Він хороша людина і зробить усе, що в його змозі.
Покладіться на нього.
Я покладаюся на нього. Нам більше немає на кого розраховувати.
Ось вона. Це Ро-роуд.
Вогонь позаду нас.
Кілометрів через три має бути Ніл-роуд.
Добре.
Каміння справа.
Обережно ліворуч.
- Там обрив. - Мені страшно.
Усе буде добре, діти.
Не хвилюйтеся. Ми доїдемо.
Обережно.
Мері.
Скільки там?
Метр є?
Пів метра. Може, трошки більше.
Шеф, пожежа в каньйоні Б'ютт-Крік
і пожежа в західній частині об'єдналися в Парадайзі.
Горить у напрямку вітру,
поширюється на південно-західну частину Парадайза.
Не зачепило лише оцю зону,
але пожежа рухається в її напрямку.
Фостер-роуд, Ро-роуд.
Це вузькі дороги.
Там багато будівель. І дороги йдуть униз.
Там уже виявили численні загоряння.
Скоро все буде у вогні.
У нас нема кого туди послати.
Усі задіяні отут.
Тим, хто зараз там,
доведеться якось самим вибиратися з Парадайза.
Ми ніяк їм не допоможемо. Немає чим.
Міс Мері.
Що вони роблять?
Хто це?
Що вони роблять?
Чому вони йдуть назад, до пожежі?
Сюди!
Агов! Гей! Стій!
Ні. З іншого боку.
Там можна виїхати?
Пожежа йде через хребет.
- Там люди гинуть. - Ми вийшли пішки.
Не їдьте туди. Трейлерний парк, усе горить.
Усе горить. Проїзду немає.
- Що нам робити? - Мені треба доїхати до Ніл-роуд.
Ти туди не доїдеш. Ніл-роуд горить.
Краще дітям не бачити те, що ми побачили.
Повірте.
Не їдьте туди.
Ми спробуємо вибратися.
Чорт.
Хай щастить.
Що робити?
Чому ми стоїмо?
- Їдьте. - Я хочу додому.
Діти, будь ласка, заспокойтеся й помовчте.
А ми з Кевіном подумаємо, що робити.
Поїхали.
Піду подивлюся. Перевірю цей хребет і цей.
Підготуй дітей. Можливо, треба буде виходити.
Добре.
Кевіне, що ти робиш? Не йди.
Тихо.
Діти, послухайте, що треба зробити.
Заспокойтеся й сидіть тихо.
Кевін перевіряє, чи можна нам виходити з автобуса.
А поки що…
…візьміть свої рюкзаки і станьте одне за одним у проході.
Не спішіть, не галасуйте, спокійно.
Та ну.
Кевін повернеться, і ми по черзі вийдемо з автобуса.
Так, мем.
Будьте поряд.
Візьміть одне одного за руку.
Усі будьте поряд.
Це Кевін.
Ось він.
Хай діти сідають на місця.
- Ми не виходимо. - Добре.
- Лишаємося в автобусі. - Діти, сядьте.
- Чекайте. Що? - Сідайте всі.
Міс Мері, ви ж сказали, що ми виходимо.
Так. Але ми лишаємося в автобусі.
Генрі, ти…
Сідайте. Ми це… Ми з Кевіном подумаємо, що…
- Що сталося? - Навколо вогонь.
- Господи. - Проїзду немає.
Що? Ні. Не може бути. Неможливо.
- Має бути виїзд. - Послухай.
- Ми тут, на Ро-роуд. - Так.
- Це Ніл-роуд. - Так.
Я бачив з хребта.
Вогонь з усіх сторін. Тут, тут, тут і тут.
- Господи. - Треба лишатися тут.
Треба лишатися в автобусі.
Лишаємося в автобусі.
Ні.
- Ні. Ми… - Лишаємося в автобусі.
Ні. Ми… Ні. Можна вийти пішки.
Он люди виходять пішки.
- Спробуємо пішки. - Ні. Нізащо.
Вони і двох хвилин не протримаються. Це нереально.
Вони і двох хвилин не протримаються.
Треба лишатися.
Що? Що, ми стоятимемо тут?
Ми…
Що ти… Просто чекати? Що…
- Може, вогонь не… - А якщо вогонь добереться, а ми…
Може, добереться, а може, ні.
Я не знаю.
Я знаю лише, що ми в єдиному місці, де немає вогню.
І ми ще живі. І в нас є трохи часу.
Лишатися.
Це наш єдиний шанс.
Ти впевнений?
Так.
А якщо вогонь добереться сюди?
Якщо вогонь добереться, Кевіне?
Послухай.
Що будемо робити з дітьми, якщо вогонь дійде сюди?
Треба лишатися в автобусі.
Добре.
- Добре? - Так.
Добре.
Залишимося в автобусі.
Мері, допоможи.
Треба виграти час.
Я розріжу футболку на маленькі шматки.
Навіщо?
Зроблю їм фільтри для дихання.
Намочимо. Їм менше дертиме горло.
Пересадимо їх у кінець автобуса, далі вентиляції.
Я позаклеюю вентиляцію, де зможу.
Добре.
Шеф, проблеми з водою.
У гідрантах упав тиск.
Ми втрачаємо контроль.
Можна вас на секунду?
Ми трохи відпочинемо,
і ви пересядете в кінець автобуса,
щоб бути далі від диму.
Добре.
Сонечко, пересядеш у кінець автобуса?
Іди сюди.
Це щоб дим не проходив.
Нам повідомляють, що люди горять живцем у машинах.
І сотні людей намагаються вибратися з пожежі пішки.
Дівчатка. Трохи побудемо тут.
Візьміть цей фільтр,
прикрийте ним рот і ніс і дихайте.
Якщо ми належно не відреагуємо,
вранці в нас будуть сотні, чи навіть тисячі жертв.
Розумієте? Зараз доведеться вибирати.
Або гасимо пожежу, або рятуємо життя.
Часу немає.
Прикрий оцим рот і ніс і дихай.
- Воно затримає дим. - Добре.
- Як ти, сонечко? - Скільки нам іще стояти?
Дякую, що допомагаєш їй.
Ево, прикрий цим рот.
Увага, слухайте.
Зупиніть гасіння пожеж.
Відправляйте підлеглих у місто
і накажіть їм рятувати людей.
Це все, що ми можемо.
Виконуємо.
Швидше.
Вікна дуже гарячі.
- Попереджу дітей. - Ні, ні. Я скажу.
- Ні, ні. Я сама… Я зможу. - Я знаю, що зможеш.
Відпочинь. Я їм скажу.
Добре. Дякую.
Слухайте.
Стінки й вікна дуже гарячі, тому… не торкайтеся до них.
Добре? Підсуньтеся ближче до проходу.
Отак. Можеш підсунутися сюди?
Підлога теж дуже гаряча.
Давайте…
У які ігри ви граєте?
Гоп-гоп? Стриб-скок?
Давайте зі мною.
- Гоп-гоп, стриб-скок. - Гоп-гоп.
Так. Добре. Молодець.
Уже ніч?
Що ти кажеш, сонечко?
Уже ніч?
Ні. Це не ніч.
Це дим. Дим закрив від нас сонце.
Ми виберемося?
Так. Виберемося… Так.
Дим зникне, і з'явиться сонце.
Добре?
Тобі, як ти?
Хочу до тата.
Так.
Знаю, що хочеш.
І він теж це знає.
Послухай.
Він робить усе можливе, щоб тебе побачити.
Він робить усе, що може.
Добре? Тобі, глянь на мене.
Добре?
Скільки у нас є часу?
Може, година.
Тих фільтрів на довше не вистачить.
Може, хай посплять?
Так буде краще.
І якщо вогонь дійде…
Ні, ні. Ні.
Не можна… Не можна так говорити. Добре?
Добре.
Добрий день, я шеф Мартінес.
Сьогодні, близько 6:30 ранку,
було виявлено пожежу біля моста Пулґа, за 12 км на схід від Парадайза.
Вогонь поширився блискавично,
звівши нанівець усі наші намагання його стримати.
І сьогодні близько 8:30
пожежа досягла міста Парадайз.
На жаль, я щойно був змушений віддати наказ
припинити боротьбу з вогнем у Парадайзі і зосередитись на порятунку людей.
На цю хвилину тисячі жителі залишаються в пастці вогню
або намагаються втекти від пожежі.
І хоча ми робимо все, що в людських силах, щоб їм допомогти…
попри всі наші зусилля,
ця громада залишається зі стихією вогню сам на сам.
Просимо вас проявити терпіння,
і я передаю слово шерифу Томасу, у якого може бути більше інформації.
Нам треба повертатися до роботи. Дякую.
І ще дещо.
Щороку пожежі стають масштабніші.
І їх стає більше.
Ми поводимося як дурні. Це факт. Дякую.
Для тебе це прозвучить дивно…
але я лише раз виїжджала з Парадайза.
Як так?
Їздила в Огайо.
На два тижні.
На ферму до подруги.
І один раз ми зі Стівеном їздили на вихідні у Сан-Франциско.
Я думала, що тут буду в безпеці.
Нікуди не їдь з Парадайза.
Будь з ним. Дотримуйся правил.
І нічого поганого не станеться.
Але так жити не можна.
Ховатися.
Саме це я б змінила, якщо ми виберемося живі.
Я б кудись з'їздила.
Звозила б Джейка в Леґоленд.
Чи, може, в Африку. Не знаю.
Я б хотіла побачити слонів.
Тварин біля водопою.
Та хоч щось. Що завгодно.
Поки не стане пізно.
Чому ти смієшся?
А я все життя намагався втекти з Парадайза,
а тепер чомусь єдине, чого мені хочеться, – досягти чогось тут.
Чому ти хотів утекти?
Коли мені подзвонили, щоб забрати дітей,
я подумав, може…
може, я заслужу другий шанс, якщо врятую дітей.
Розумієш?
Але з другим шансом не завжди так буває.
Чому?
Востаннє я говорив з татом 28 років тому.
Мені було 16. Це був переддень Різдва. І…
Ми посварилися.
Бо я щось там не доробив.
Якась херня, як і завжди.
Ну і він…
Він накинувся на мене, ну,
як це часто бувало раніше.
І чомусь того вечора я зірвався.
Я накинувся на нього… кричав, махав руками, і не помітив,
як грюкнув вхідними дверима і обізвав його.
Сказав, що більше не хочу його бачити.
А він сказав: «Щоб ти здох».
Попервах це була гордість, розумієте?
А через кілька років у мене в житті все посипалося.
Я впав на дно.
Кілька місяців тому в нічну зміну, ще в Ріно,
мені подзвонили.
Це була мама.
Вона сказала: «Кевіне, тато тяжко хворий.
Ти мусиш приїхати».
Я їхав цілу ніч.
Але не встиг.
Того ранку він помер.
Я не встиг… як син.
Тепер не встигаю як батько.
Скільки разів мій син дзвонив мені?
А тепер уже пізно.
Я не приїхав.
Ще не пізно.
Ти ще можеш усе змінити.
Вогонь!
От чорт.
Там горить.
Боже. Боже мій.
- Ззаду. - Горить ззаду.
Горить ззаду. Я зараз.
Кевіне!
Кевіне, ззаду. Автобус горить.
- Там горить. - На. Біжи, біжи. Гаси.
О боже.
Міс Мері!
Де?
Ось.
Чорт!
Закінчився!
Закінчився.
Кевіне, вогнегасник порожній.
Закінчився. Усе.
- Вогнегасник. - Іди в автобус.
Іди в автобус!
Куди ти?
Ні! Кевіне!
Чорт.
Отак.
Дивіться, де є вогонь.
Кевіне!
Господи.
Кевіне!
Сюди!
Горить позаду.
Поїдемо крізь вогонь.
Сядьте!
Що таке?
- Ні. - Ну давай.
- Ні. - Заводься!
Що? Ні!
Сідай за кермо.
- Кевіне, не йди. - Верніться.
Що Кевін робить?
Заводь! Заводь!
Паскудство!
Давай, прошу, прошу.
Заводь! Заводь!
Так!
Працює!
Поїхали!
Пригніться. Ми їдемо крізь вогонь.
Боже.
Я не хочу помирати!
Міс Мері, ми врятувалися?
Боже.
Усе добре.
Усе добре. Ми цілі.
ЯРМАРКОВА ПЛОЩА ЧІКО
ПОЖЕЖНО-РЯТУВАЛЬНА СЛУЖБА
Проїжджай.
Сюди! Проїжджай!
Проїжджай! Їдь за ними.
Господи.
Це наш автобус?
Це вони.
Боже.
Мама.
Привіт!
Чого ви чекаєте? Виходьте.
Тату!
Ходімо, Тобі.
Ось твій тато. Ось він.
Тринадцять, 14, 15, 16, 17, 18, 19.
Тобі.
Удачі, дружок.
Он твоя мама.
Тобі!
Що ж.
- Дякую тобі. - Дякую тобі.
Ти молодець. Великий молодець.
Ти теж.
Пришлеш мені фото тих слонів?
Мері!
Не варто. У вас дивовижні діти. Вони дуже хоробрі.
Дякую, Мері.
Кевін.
Дякуємо, Кевіне. Дякуємо.
Вибачте.
Я не знала, чи ви отримали моє повідомлення.
- Добре почуваєшся? - Так.
Привіт, бос.
Пора на сервіс.
Так. Ну і ще з мене, мабуть, трохи понаднормових?
Ну, піду.
- Кевіне. - Так, сер. Добрий день.
Молодець.
Та добре. Дякую.
Мені шкода, сер…
Вибачте. Люди в черзі чекають.
Мем, підходьте, будь ласка.
Мем, яке прізвище?
- Міллер. - Міллер.
Мем, Міллер є.
- Ідіть в намет допомоги постраждалим… - Де це?
…там знайдете своїх рідних.
- Вони там. - Вибачте.
- Вітаю. Маккей. - Яке прізвище?
М-А-К-К-Е-Й
- Так. - Шеррі й Шон.
Мали приїхати з Маґалії.
Мені шкода. Такого прізвища немає.
Якщо з'являться, повідомимо.
Дякую.
Вітаю.
ПЕРША ДОПОМОГА
Ма?
- Ма. - Ой!
Гей. Ти вибралася.
Як ти змогла виїхати?
- Сусід Карл… - Карл.
- …прийшов і забрав мене… - Карл?
…і привіз мене сюди.
Слухай, ма. Де Шон?
Ма, де Шон?
З матір'ю.
З нею йому краще.
Він у безпеці.
Так буде краще. Згоден?
Так.
Краще.
ПОЖЕЖА CAMP FIRE СТАЛА НАЙБІЛЬШ РУЙНІВНОЮ
В ІСТОРІЇ КАЛІФОРНІЇ.
БУЛО ЗНИЩЕНО 13 500 БУДИНКІВ.
ЗАГИНУЛО 85 ЛЮДЕЙ.
РОЗСЛІДУВАННЯ ПОЖЕЖНОЇ СЛУЖБИ КАЛІФОРНІЇ ПОКАЗАЛО,
ЩО ПОЖЕЖА СТАЛАСЯ З ВИНИ PACIFIC GAS & ELECTRIC.
ЇМ ВИСУНУЛИ ОБВИНУВАЧЕННЯ У 84 ВИПАДКАХ НЕНАВМИСНОГО ВБИВСТВА.
ВОНИ ВИЗНАЛИ СВОЮ ВИНУ ПО ВСІХ ОБВИНУВАЧЕННЯХ
І ВИПЛАТИЛИ 13,5 МІЛЬЙОНА ДОЛАРІВ КОМПЕНСАЦІЇ
ПОСТРАЖДАЛИМ ВІД ПОЖЕЖІ CAMP FIRE ТА 22 ІНШИХ ЛІСОВИХ ПОЖЕЖ.
ПІСЛЯ ПОЖЕЖІ КЕВІН ВИРІШИВ ВИВЧИТИСЯ НА ВЧИТЕЛЯ.
ТЕПЕР ВІН ПРАЦЮЄ В ШКОЛІ ФЕРВ'Ю В МІСТІ ЧІКО, КАЛІФОРНІЯ.
МЕРІ ТАК САМО ПРАЦЮЄ ВЧИТЕЛЬКОЮ В ПАРАДАЙЗІ.
ДЕКІЛЬКА РАЗІВ ВОНА ЇЗДИЛА В ПОДОРОЖ ЗА КОРДОН
І ПЛАНУЄ ПОДОРОЖУВАТИ ЩЕ.
НА ОСНОВІ КНИЖКИ «ПАРАДАЙЗ: ЯК МІСТО ВИЖИВАЛО
ПІД ЧАС ЛІСОВОЇ ПОЖЕЖІ»
АВТОРКИ ЛІЗЗІ ДЖОНСОН
АВТОБУС У ВОГНІ
ПРИСВЯЧУЄТЬСЯ ЗАГИБЛИМ
І ПОСТРАЖДАЛИМ У ПОЖЕЖІ CAMP FIRE 2018,
УСІМ ПОЖЕЖНИКАМ, РЯТУВАЛЬНИКАМ
І ЖИТЕЛЯМ, ЯКІ БОРОЛИСЯ ПРОТИ СТИХІЇ,
ТА ВСІМ ТИМ, ХТО ВІДБУДОВУЄ
МІСТО ПАРАДАЙЗ І СУСІДНІ МІСТЕЧКА.
переклад субтитрів: Ганна Кирієнко