- Goddag. Fru Marlowe, ikke sandt? - Harper. Ja.
- Vidunderligt. Geoffrey. - Hej.
- Kom indenfor. - Tak.
- Var det en helvedes køretur? - Nej, slet ikke.
Godt. M4'eren kan være frygtelig.
M4 kan alle tirre. Det plejede vi at sige.
Sikke et smukt hus.
Dele af det er næsten 500 år gammelt.
Tænk engang.
Shakespeare.
Før ham faktisk.
Du må da have noget bagage.
- Undskyld? - Du må da have noget bagage.
I bilen? Lad mig.
- Jeg kan hjælpe dig. - Nej, bestemt ikke.
Gør du dig det behageligt. Der er varmt vand på kedlen derude.
Der er te i skabet og mælk i køleskabet.
- Fedt. - Jeg er straks tilbage.
- Shit. - Skal jeg hjælpe?
Nej nej. Nej. Det er intet problem.
Det kom jeg til at svede af.
Gid jeg havde ladet dig hjælpe.
Men du har vel brug for det. Du har lejet stedet i to uger.
Og du fandt teen. Fremragende.
- Et æble fra haven? - Ja. Det var lækkert.
Æblerov. Nej nej. Den går ikke.
- Den forbudne frugt. - Åh gud. Undskyld. Jeg...
Det er min spøg.
Tag så mange, du vil. Lav noget chutney.
Ellers falder de bare ned og rådner. Pludselig er her fyldt med hvepse.
- Skal jeg vise dig rundt? - Ja.
Vi begynder med stueetagen.
Dagligstuen.
Der er ikke så godt signal på tv'et.
Det falder lidt ud, når det regner. Jeg ved ikke hvorfor.
Kaminen er lige til at bruge.
Og der er brænde ude i skuret.
Her har vi flygelrummet.
Spiller du klaver?
Nej.
Det gør jeg heller ikke.
Lad mig vise dig spisestuen. God til en dejlig søndagsmiddag.
Bryggerset. Frakker, paraplyer, gummistøvler...
Men prøv på ikke at slæbe mudder med ind.
Førstesalen. Op ad den vinde og skæve trappe.
Man bliver lidt svimmel, men fat mod.
Rene håndklæder. Masser af sæbe.
Og et godt stort kar at sænke sig i efter en lang gåtur.
En enkelt ting. Beklager at måtte sige det.
Damer bør passe på med, hvad de skyller ud.
- Klart. Ja. - Septiktanken kan ikke klare det.
Lad os ikke tale mere om det.
Og endelig... soveværelset.
En vidunderlig udsigt, ikke sandt?
Kan du se kirketårnet hen over træerne?
Der ligger landsbyen. Et stenkast herfra.
Der ligger en skøn pub.
Det tager ti minutter at gå derhen og en halv time at gå hjem.
Rent sengetøj og så videre. Og...
- Er det kun dig, der skal bo her? - Ja, det er kun mig.
Hvor er manden?
- Undskyld? - Fru Marlowe, ikke sandt?
Ja... Nej, det er det ikke. Jeg har ikke ændret det endnu. Fru.
Eller efternavnet.
- Flot klaret, Geoffrey. - Nej, det er okay.
Wi-fi-passwordet og alt det der står i velkomstpakken på flyglet.
Nøglen. Nøglen til slottet. Der er kun den ene.
Tænk ikke på det, hvis du taber den. Man behøver ikke låse her.
Endnu en gang tak. Det er et dejligt hus.
- Lige hvad jeg håbede på. - Så skal du få fred.
Ring, hvis der er noget.
Og jeg bor lige nede ad vejen. Huset med "pas på hunden"-skiltet.
Selv om hun har været død i fem år og aldrig har gjort en loppe fortræd.
Endnu en gang tak.
Farvel.
Jeg tror måske, jeg har flottet mig for meget.
- Nej, det er skønt. - Ja ja. Det er det.
- Det er en drøm af et hus på landet. - Kan du ikke vise mig det?
Må jeg gøre det senere? Jeg har lige været på rundvisning med ejeren.
- Han var lidt speciel. - Ja?
Han var noget af en type.
Meget, meget landboagtig.
- Skal du jage fasaner med ham? - Perfekt.
- Han spurgte mig om James. - Hvad mener du med det?
Jeg bookede huset som fru Marlowe.
Det er sært, at jeg gjorde det. Jeg tænkte vist ikke over det.
- Hvad fortalte du ham så? - Jeg fortalte ham ikke noget.
Jeg antydede, at jeg var skilt.
- Harper... - Stop. Jeg ved, hvad du vil sige.
Eller det ved jeg ikke, men...
Det kommer til at ske igen og igen.
På en måde kommer det til at ske hele mit liv, så...
- Jeg må bare vænne mig til det. - Okay.
Men du vidste ikke, hvad jeg ville sige. Jeg ville sige:
Ved du godt, at elefanter er det eneste dyr, der ikke kan hoppe?
Det er et interessant faktum.
- Ja, det er interessant. - Ja. Det...
Elefantdressur blev aldrig en succes.
- Undskyld. Det var tamt. - Nej, dækningen røg bare lidt.
Fucking typisk. Lige når jeg var pissesjov.
- Vi ses senere. - Helt klart.
Okay. Jeg elsker dig. Farvel.
Du vil ikke skilles fra mig.
Du vil skilles fra den, jeg har været gennem det sidste år.
- Når jeg... - James.
Vi gav hinanden et løfte, Harper. I en kirke.
Hvis jeg kan finde ud af, hvorfor du giftede dig med mig, -
- kan jeg fjerne det ved mig, som er anderledes nu.
Vil du ikke nok stoppe?
Jeg tager livet af mig selv.
Sådan noget kan man ikke sige.
- Det kan du da ikke sige. - Jo.
Jeg siger det, fordi det er det, du skal leve med.
På samvittigheden.
Nej. Nej, James. Vil du ikke nok...?
Hold op med at tigge mig, Harper!
Du skal ikke trygle. Jeg trygler.
Det er mig, der trygler.
Beklager, at du skal leve med min død på samvittigheden.
- Men det er sandheden. - Det kan du ikke lægge over på mig.
Det er, som om du selv dræbte mig.
Nej, det er, som om du tog livet af dig selv.
Og det ville være fucking ubærligt. Det er det sidste, jeg ville ønske.
Det er ikke det sidste, for du vil jo skilles fra mig.
Du vil hellere skilles fra mig end holde mig i live.
Hvorfor er mit liv så lidt værd for dig?
Fordi jeg også har et liv! Jeg har et fucking liv!
- Du truer mig. - Nej.
Det er en advarsel. Det er et faktum.
Det ødelægger mig. At du truer mig for at stoppe skilsmissen, -
- er lige præcis grunden til, at vi er nødt til at skilles.
Jeg bliver skilt fra dig. Det gør jeg. Det gør jeg.
For jeg kan ikke leve... Jeg kan ikke leve...
Fuck.
Hej. Ja, godt.
Jeg er ved at gennemgå de tal, du har sendt.
Ændringerne, ja. Jeg vil bare lige dobbelttjekke et par ting.
Ja, men vi kan ikke tilbyde dem det. Så ryger vores fortjeneste.
Fortjeneste. Ja.
Okay. Ring til leverandørerne og tjek det. Hej.
- Hej. - Nu er jeg klar til rundvisningen.
- Nu? - Ja. Det passer perfekt.
- For hvem? - Kom nu, Harper.
Okay. Okay. Det er et ret fedt hus.
Her har vi haven.
- Havestuen. - Jeg er vild med det.
Og...
- Køkkenet. - Røde vægge. Modigt.
- Meget. - Men det fungerer.
- Shakerstil. Et Aga-komfur. - Ja.
Så bevæger vi os stille og roligt over i østfløjen.
Bemærk den smukke patina på flisegulvet.
- Egetræsbjælker. - Selvfølgelig.
Og her har vi en velproportioneret stue.
En kamin. Komfortable sofaer.
- Og her har vi flyglet. - Wow. Kan du spille klaver?
- Ja, det kan jeg faktisk. - Sikke et tapet. Og vinduerne!
Solen strømmer ind. Prøv at se udsigten...
Jeg ringer tilbage.
Hva...?
Alarmcentralen, hvem skal du tale med?
- Politiet. -Årsagen til opkaldet?
Der er en, der er trængt ind i min have. En mand.
Han er nøgen, og jeg tror, at han stalker mig.
Må jeg bede om adressen?
Det er en landsby. Cotson. C-O-T-S-O...
I Hertfordshire?
- Ja. - Er huset let genkendeligt?
Genkendeligt?
Min bil holder udenfor. En blå Ford Fiesta.
Nummerpladen er CK61 LZF.
Vær rar at forklare, hvad der sker.
Kan du forklare, hvad der sker?
Vi har sendt en vogn ud. Bliv i røret.
- Det skal jeg nok. - Er du alene i huset?
- Han prøver på at komme ind. - Politiet er på vej.
Der er en vogn i området, som snart er fremme.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Han gør mig virkelig bange.
- Gør jeg dig bange? - Ja, det gør du.
Du gør mig bange. Hvorfor fatter du ikke det?
Hvordan kan du gøre dig selv til et offer? Du gør mig bange.
Jeg vil ikke have, at vi er bange for hinanden.
- Siger du, at jeg vil have det? - Nej.
Men hvad er det så, der står her?
Der står: "Han gør mig virkelig bange."
- Hvad har du sagt til Riley, den so? - Ikke noget.
- Lås den op. Lås den op. - Nej.
Hvad er det, du skjuler for mig?
Det er min telefon.
- Okay. Lad os få ham op. - Kom, min ven.
- Så I ved ikke, hvem han er? - Han havde ikke ID på sig.
Det ser ud, som om han har sovet udenfor.
Jeg så ham i går.
Jeg tror, han fulgte efter mig ud af skoven.
- Hvilken skov? - Jeg kender ikke området.
Jeg var ude at gå en tur. Skoven på den anden side af markerne.
Cotson-skoven. Med den gamle jernbane. Det er nok der, han sov.
Det må have været skræmmende. Det kan vi godt forstå.
Men for at være ærlig, så tror jeg, han er harmløs.
Han gjorde ingen modstand. Han virkede lidt forvirret.
Ja.
Men han stinker godt nok. Han har brug for et bad.
Jeg glæder mig ikke til at køre ham til stationen.
- Godt, I var i nærheden. - Det synes jeg også.
De kom virkelig hurtigt.
Det var heldigt, for det kan sikkert tage lang tid herude.
- Lad mig nu komme derop. - Nej.
- For fanden, Harper. - Selv for fanden.
Jeg tog ikke hertil for at være bange.
Hvad er det, du vil bevise? Det handler ikke om svaghed.
Præcis. Det gør det ikke.
Han var bare en tosse. Okay?
Og politiet sagde, at han ikke var farlig, og de har ham jo nu.
Det er en køn, stille landsby ude på landet.
Jeg vil arbejde lidt, og så vil jeg gå en tur.
Der er en gammel kirke i nærheden, og pubben skulle være hyggelig.
- Okay. - Okay.
Hvad var det, James?
Et forsøg på at få mig tilbage?
- Harper... - Forsvind.
- Undskyld.
- Forsvind! Forsvind! - Harper, jeg...
Forsvind! Forsvind!
- Undskyld! - Vil du sige fucking undskyld?
Efter at have truet med selvmord? Jeg er pisseligeglad!
Uanset hvad du siger eller gør, -
- så får du mig aldrig at se igen. Og pis så af!
Goddag.
Hvem er du?
Jeg hedder Harper.
Skal vi lege en leg?
Gemmeleg?
Du gemmer dig, og så finder jeg dig.
Det tror jeg ikke, jeg kan.
Kan du ikke gemme dig?
Kom nu. Du er sikkert god til det. Og jeg er god til at finde.
Jeg har ikke lyst til at lege. Beklager.
Samuel. Gå hjem med dig. Lad damen være i fred.
- Nej, jeg vil lege med hende. - Hun har sagt, at hun ikke har lyst.
Måske vil hun gerne senere, men ikke lige nu.
Kan du ikke bare pisse af med dig?
Du begynder.
Din dumme so.
Det er jeg ked af. Samuel er en dybt forstyrret dreng.
Jeg bor i London. Jeg er vant til børn, der siger grimme ting til mig.
Jeg er ikke så vant til, at de siger grimme ting til præster.
Ja, men...
- Der er lige en ting. Gør det noget? - Nej.
- Du lider, ikke sandt? - Undskyld?
Jeg bemærkede dig, da du sad inde i kirken.
Og først troede jeg, at du bad, men jeg indså, at det gjorde du ikke.
Du er plaget.
Jeg gik ikke hen til dig, men det skulle jeg have gjort. Så...
Det gør jeg nu.
Tror du, jeg kan hjælpe dig?
Jeg ved ikke, om jeg er...
...plaget ligefrem, men...
- Men? - Det føles mere, som om jeg er...
Hjemsøgt?
Ja.
Lad os sætte os lidt.
Jeg havde skændtes med min mand.
Vi var ved at gå fra hinanden.
Det var...
Det var langt det værste skænderi.
Og der skete noget.
Han slog mig.
Det havde han aldrig gjort før.
Og jeg skreg ad ham. Jeg var så vred.
Jeg fik ham til at gå. Smed ham ud og låste døren.
Og så tvang han sig åbenbart ind i lejligheden ovenpå, -
- gik ud på deres altan og prøvede at klatre ned til vores, men han...
Han mistede grebet eller...
...eller lod sig falde.
Jeg ved det helt ærligt ikke.
Da han faldt forbi vinduet, kiggede jeg ud af det.
Og han kiggede ind.
Og det føltes, som om vi kunne se hinanden.
Og jeg ved ikke engang, om det er muligt.
Kunne han se mig, mens han faldt ned?
Det gik så hurtigt, men det tror jeg, han gjorde.
Og det er det, der hjemsøger mig.
Jaså.
Med forlov...
...så tror jeg...
...at du har brug for at blive forstået. Og jeg kan godt forstå dig.
Jeg kan sagtens forestille mig, hvor frygteligt det må være for dig.
Og du må uundgåeligt også føle en enorm...
...skyld.
Og det hjemsøger dig også.
Billedet, der er brændt ind på nethinden.
Du bærer det med dig. Du...
Du kan se det, når du lukker øjnene, men...
...du spørger også igen og igen dig selv:
Hvad nu hvis?
Hvis bare...
Ja, det gør jeg. Ja.
Det er skrigene.
Han skreg ikke.
Nej, dine skrig.
Du må tænke over, hvorfor du drev ham til det.
Jeg drev ham ikke til det.
Altså...
Gav du ham chancen for at undskylde, efter han slog dig?
Hvad?
Gjorde du det?
- Nej. Jeg... - Mænd slår nogle gange kvinder.
Det er ikke pænt gjort, men der er ikke dødsstraf for det.
Hvad?
Kan du bedst lide velbehag eller sandheden?
Kunne det være sandt, -
- at han, hvis du havde givet ham lov til at undskylde, ville være i live?
Fuck dig.
- Var det ikke det, du spurgte om? - Fuck dig!
G-R... G-R-noget...
Kom nu, Geoffrey. Få nu ild i kedlerne.
Granatæble. Fremragende.
Ah, fru... frøken Marlowe.
- Skal du male landsbyen rød? - Jeg skal bare have en drink.
Den følelse kender jeg godt.
- Hvad skulle det være? - En vodka tonic.
- Lad mig betale. - Nej nej. Jeg betaler selv.
Franklin, hendes penge er intet værd her.
Det ser ikke ud til, at du har gangbar mønt.
- Tak. - Skriv det på regningen.
Er du kommet godt på plads? Ingen uhyrer?
Jeg så dig ovre ved kirken. Fandt du den blyindfattede rude?
Solen skinner lige gennem den ved daggry. Det er et mirakel.
Man bliver badet i lys.
Har du været ude at gå?
Ved den gamle jernbane? Man kan lige forestille sig damplokomotivet.
- Hej, Jimmy. - Geoff.
- En øl? - Klart.
Godaften, frue. Håber, du er okay. Ikke for rystet.
- Jeg har det okay. Tak. - Har du hørt om det i dit hus?
Der var en, der trængte ind i huset. Eller på grunden.
- Det var der da vel ikke. - En mand uden en trevl på kroppen.
- Du godeste. Når katten er ude... - Nej.
- Det var en tosse. - Bar og bims.
- Det lyder, som om du kender ham. - Ej, stop.
- Har I fundet ud af, hvem han er? - Vel en sigøjner.
- Måske. - Det er jeg ked af, frøken Marlowe.
- Det er ikke din skyld. - Det må have været slemt.
Det var det. Men de har ham jo nu.
Havde ham. Vi måtte løslade svinet for en times tid siden.
Hvad?
- Løslod I ham? - Ja. Det var vi nødt til.
Hvorfor?
Vi havde ikke meget at sigte ham for.
Han stjal jo ikke noget. Kun et af dine æbler.
Æblerov! Hæng ham!
Vi gav ham lidt tøj fra hittegodset og sendte ham af sted.
- Han stalkede mig. - Hvad får dig til at sige det?
- Jeg så ham to gange. - Du så ham to gange?
Jeg ved ikke, om han så dig. Det er ikke helt stalking.
Han fulgte efter mig ud af skoven og prøvede at bryde ind i huset.
Hvis du ser ham igen, så ring.
Går du?
Fucking røvhuller.
Tag den nu.
Kom nu.
-Sig ikke, at der er sket mere. - Jo.
-Hvad fanden? - Jeg gik en tur.
En dreng ved kirken sagde, jeg var en dum so.
Så mødte jeg en præst, som sagde, at jeg drev James til selvmord.
Så mødte jeg en betjent, som sagde, at de løslod den nøgne tosse.
Jeg er færdig. Jeg er færdig.
Jeg går ud i bilen og kører hjem.
-Fuck det her. - Ja.
Nej, fuck det her. Fuck det her lort.
Du valgte det hus som et sted, du kunne komme dig.
Og nu skal du opgive det på grund af nogle...? Nej.
Hvor lang tid sagde du, køreturen var? Tre timer?
- Fire. -Jeg klarer det på tre.
Vi to skal kraftedeme hygge os.
Vi skal gå ture, og vi skal spise steg og is.
Og jeg vil se dig drikke dig stiv. Og hvis den fucking nar kommer...
...så tager jeg den økse der og hugger pikken af ham.
- Hvad for en økse? -Den bag dig.
Skal vi gøre det? Jeg pakker og fræser op ad motorvejen.
- Okay. -Hvad er adressen?
Vent lidt.
Okay.
Lige et øjeblik.
Har du noget at skrive med? Okay. Landsbyen hedder Cotson.
Og postnummeret... Postnummeret er HL89 3XR.
Huset hedder Cotson Manor. Shit.
Kom nu.
- Hej. Fik du noget af det? -Nej.
Okay. Landsbyen hedder Cotson. C-O-T-S-O-N.
Og postnummeret er HL89...
BARE SKRIV DET TIL MIG
Klart.
Send din lokation.
JEG VED ALLEREDE, HVOR DU ER
DIN DUMME SO
Hvad er der? Hvad er der sket?
Hvad laver du her?
Er han kommet tilbage?
Hvorfor svarer du ikke?
Hvad fanden?
Hvorfor gør I det her?
Jeg har et våben!
Jeg har et våben! Hvis du kommer herind, så bruger jeg det!
- Frøken Marlowe, hvad snakker du om? - Geoffrey.
Hvad helvede foregår der? Jeg hørte skrig og en rude, der blev knust.
Der var en, der prøvede at bryde ind.
- Var det den satans mand? - Nej! Lad være.
Åh gud.
Din lille stakkel.
Det er jeg ked af, min pige. Kig væk, frøken Marlowe.
Det er jeg ked af.
Den havde brækket vingen, så der var intet at gøre.
Men jeg kan godt forstå, at den skræmte dig.
Men der var en udenfor.
- Han prøvede at sparke døren ind. - Hvem?
Politimanden.
- Hvad? - Jeg så politimanden.
Og en anden mand. Det er ikke noget, jeg finder på.
Frøken Marlowe, du virker ikke som en løgner. Jeg tror på dig.
Det er jo allerede sket én gang i dag, ikke?
Og...
Og som din udlejer er det min pligt at kigge godt efter her.
- Ryd du det her op. - Nej, Geoffrey. Ikke udenfor.
Pjat. Du er en kvinde i nød, og jeg er en mand.
Geoffrey, lad være.
Du har de samme egenskaber som en mislykket militærmand.
- Hvad? - Det sagde min far til mig.
Jeg var kun syv år gammel.
Nu skal vi vise ham.
Geoffrey?
Det var bedre.
Kysten er klar her.
Hør her.
Hvem end der er derude, så ved jeg ikke, hvad du er ude på, -
- men det vil ikke falde i god jord hos mig.
Ikke det mindste.
Hører du?
Vedkommende er vist væk nu.
Du har virkelig såret mig.
Se, hvad du har gjort.
Hold dig væk fra mig.
Hvad vil du gøre nu?
Såre mig igen? Dolke mig igen?
Du er så led. Du ville ikke engang lege gemmeleg.
Men det tror jeg godt, du vil nu.
Jeg flænser dig i fucking småstykker.
- Jeg gør det. - Det tror jeg ikke.
Men det burde du nok gøre.
Det er din sidste chance.
Godt. Nu gemmer du dig. Jeg tæller til ti.
En.
To.
Tre.
- Fire. - Du burde gemme dig bedre.
Fem.
Seks.
Syv.
Otte.
Ni.
Ti.
Nu kommer jeg.
"En skælven i lænden bruser frem.
Muren er faldet, taget og tårnet i brand.
Og Agamemnon...
...er død."
Hvad fanden er du?
En svane.
Hvornår mistede du din mødom?
Hvad?
I hvilken alder mistede du din mødom?
Jeg har tænkt på det.
Jeg har forestillet mig dig.
Med spredte ben.
Din skede åbner sig.
Åben mund.
Jeg har besluttet mig for, at du er ekspert i kødets lyst.
En, der har udforsket alt det, man kan gøre.
Og kan få gjort ved sig.
Alle disse ting findes nu i mit sind.
Det er det, du kan.
Det er den magt, du udøver.
"Jeg skal vindes med en umulig sejr, -
- men hvis ej jeg vindes, er du fortabt.
For skønhedens formål er at ødelægge...
...eller blive ødelagt."
Du synger for mig.
Ikke som Odysseus, men som var jeg en sømand.
Jeg skal smadres i småstykker...
...mod dit skøds klipper.
Disse klipper.
Denne grotte.
Denne revne.
Denne...
Hvad er det?
Ja.
Præcis.
Det er spidsen af en kniv.
Geoffrey. Nej, nej, nej.
Frøken Marlowe?
Fru Marlowe.
Se på mig, Harper.
Jeg døde.
Min arm blev flækket af et jernrækværk.
Min ankel brækkede. Mine indre organer blev knust.
Det var det, du gjorde.
James...
Hvad er det, du vil have af mig?
Din kærlighed.
Ja.