Arthur Kornblum barátommal üldögéltem egy étteremben.
A Horn & Hardart önkiszolgálóban.
És belépett ez a gyönyörű lány, és azt mondtam Arthurnak,
"Arthur, látod azt a lányt? Feleségül veszem."
És két hét múlva összeházasodtunk.
Több mint 50 év telt el,
s most is házasok vagyunk.
CHICAGÓI EGYETEM - 1977
- Szeretlek. - Szeretlek.
Szia, Sally. Sally, Harry Burns.
- Harry, Sally Albright. - Örvendek.
- Akarsz vezetni? - Te már a kormánynál ülsz, csak folytasd.
Hátul nyitva.
- Hívjál. - Amint megérkezem, hívlak.
- Hívj útközben. - Előbb felhívlak.
- Szeretlek. - Szeretlek.
Bocs.
- Már hiányzol. Már hiányzol. - Hiányzol.
- Viszlát. - Viszlát.
Kitotóztam az egészet. 18 órás út, azaz hat három órás menet.
Vagy a távolságot osztjuk be.
Van egy... Van egy térkép a napellenzőn,
megjelöltem, hol válthatnánk.
Szőlő?
Nem. Nem szeretek nassolni.
Letekerem az ablakot.
Mért nem meséled el az életed?
- Az életem? - New York-ig 18 órát csapunk agyon.
Még Chicagóig sem jutnánk vele. Velem semmi sem történt még.
- Majd New York-ban. - Valami történik?
- Igen. - Például mi?
Például újságírást tanulok.
Hogy arról írj, hogy másokkal mi történik.
- Így is lehet mondani. - És ha semmi sem történik.
Ha senkivel sem találkozol, semmi sem lesz belőled,
aztán meghalsz, és észre se veszik, míg a szag a folyosóra szivárog.
- Amanda mesélt a sötét énedről. - Az vonzotta bennem.
- A sötét éned? - Persze. Mért, neked nincs sötét éned?
Tudom, te biztos csupaszív vagy.
Az én sötét énem is van olyan, mint másé.
Ó, igazán? Mikor veszek egy könyvet, mindig a végén kezdem.
Így ha elpatkolok, akkor is tudom a végét.
Ezt nevezem sötét ennek, kedvesem.
Ettől nem vagy mélyenjáró. Hát igen, alapvetően boldog vagyok.
- Én is. - Nem látok benne semmi rosszat.
Elvakít a nagy boldogság. Gondolsz néha a halálra?
- Igen. - Persze. Egy röpke gondolat,
mely átsuhan az agyadon. Én napokig ülök rajta.
És ettől jobb ember vagy?
Figyelj, mikor beüt a balhé, nem ér váratlanul, de téged igen.
S közben tönkreteszed az életed, mert lesed, hogy beüssön.
- Nincs igazad. - De igen. Azt akarja, hogy elmenjen.
- Azért ülteti fel a gépre. - De a nő nem akar maradni.
Dehogynem. A másik pasi helyett nem Bogarttal maradnál inkább?
Eszem ágában sincs az életem Casablancában leélni,
egy mulató tulajának a nejeként.
Hívj sznobnak, ha akarsz, akkor se.
- Inkább élsz szerelem nélkül... - Egy államelnök nejeként.
...mint a férfival, akivel világrengető a szex,
mert csupán egy mulató tulaja?
Igen.
Minden normális nő ezt választaná. A nők gyakorlatiasak,
még Ingrid Bergman is, és ezért száll a gépre a film végén.
Értem én.
- Mit? Mit? - Semmi.
- Mi az? - Felejtsd el.
- Mit felejtsek el? - Nem fontos.
Nem, mondd csak el.
Látom nem tudod, milyen a világrengető szex.
- Kettőt kérek. - Oda.
- De igen. - Nem, dehogy.
Ha tudni akarod, világrengető szexben volt részem doszt.
Kivel?
- Mi? - Kivel volt ez a remek szex?
Eszem ágában sincs elmondani.
Jó. Ne mondd.
- Shel Gordonnal. - Shel. Sheldon?
Nem. Sheldonnal kizárt a jó szex.
- De, nagyon is. - Nem, dehogy.
Sheldon ért az adóbevalláshoz. Gyökértömésnél Sheldon az embered.
De a kúrás nem Sheldon erőssége. Ezzel a névvel kizárt.
"Még, Sheldon." "Vadul, Sheldon." "Lovagolj, Sheldon."
- Kizárt. - Heló.
- Mit hozhatok? - Nekem a hármast.
A saláta specialitást, de a lét külön. És az almáspitét á la mode.
Specialitás és almás á la mode.
De a pitét melegen kérem, és a fagylaltot külön.
Eperfagyit, ha van. Ha nincs, akkor habot, de csak ha igazi.
Ha konzerv, akkor semmit.
- A pitét sem? - Nem, a pitét igen, de akkor hidegen.
- Mi az? - Semmi. Semmi.
- Hogyhogy szakítottál Sheldonnal? - Honnan tudod?
Különben nem itt ülnél velem. Akkor Shellel és dicső dákójával lennél.
Először is, nem vagyok veled.
Másodszor, semmi közöd hozzá, hogy mért szakítottunk.
Igazad van, igazad van. Nem akarom tudni.
Hát, azért mert féltékenykedett, a hét napjai bugyi miatt.
Elnézést, a bíróé a döntés joga.
- A hét napjai bugyi miatt? - Igen.
A hét minden napjára van egy, és szerintem vicces volt.
Egy nap Sheldon azt mondja, "Sose viseled a vasárnapit."
Nagyon gyanakodik. Hol hagytam a vasárnapit?
És mondtam neki, de nem hitte el.
- Mit? - Vasárnapit nem gyártanak.
- Mért nem? - Isten miatt.
Na jó, a részem 15%-a 90.
6 dollár 90.
Hagyjunk hetet.
Mi?
Van valami az arcomon?
Nagyon vonzó vagy.
Köszönöm.
Amanda nem mondta, milyen vonzó vagy.
Talán ő nem tart olyan vonzónak.
Nem hiszem, hogy vélemény kérdése. Tapasztalati alapon vonzó vagy.
Amanda a barátnőm.
Na és?
- És jársz vele. - Na és?
És kikezdtél velem!
Nem, dehogy.
Mi?
Az rögtön kikezdés, ha a férfi bókol a nőnek?
Jó, jó.
Mondjuk, csak a vita kedvéért, hogy kikezdés volt.
Mit csináljak vele? visszaszívom, jó? Visszaszívom.
Nem tudod visszaszívni.
- Mért nem? - Mert már kibökted, kiszökött.
És akkor mi van? Hívjuk a hekust, mert kiszökött.
Vedd semmibe.
- Jó? - Remek. "Vedd semmibe." A filozófiám.
Mindig mondom: "Vedd semmibe."
Menjünk egy motelbe?
- Látod? Nem vettem semmibe. - Harry.
Mondtam, semmibe veszem, de mégsem.
- Harry. - Mi az?
Csak barátok leszünk, jó?
Remek. Barátok. A legjobb.
Tudod, hogy sose lehetünk barátok.
- Mért nem? - Úgy értem,
és ez nem kikezdés, egyáltalán nem,
hogy férfi és nő közt a barátság kizárt, mert a szex belezavar.
Nem igaz. Sok férfi barátom van, és szó sincs szexről.
- Ugyan. - De igen.
Csak hiszed.
Tudtom nélkül van a szex?
Nem, de mind szeretné, ha lenne.
- Nem szeretnék. - De, nagyon is.
Honnan tudod?
A barátság kizárt, ha a férfi vonzódik a nőhöz.
Mindig a szexen jár az esze.
Szóval, akkor lehetnek barátok, ha nem vonzódik a nőhöz.
Nem, akkor is szeretné megkefélni.
És ha nem akarnak lefeküdni?
Mindegy. A szex akkor is szóba jön, ezért a barátság biztos kudarc.
- Úgy néz ki, nem leszünk barátok. - Úgy néz ki.
Igazán kár.
Csak téged ismerlek New York-ban.
- Kösz, hogy elhoztál. - Aha. Érdekes volt.
- Örülök, hogy megismertelek. - Aha.
- Hát, élj boldogan. - Te is.
- A gimiben habarodtunk egymásba. - Igen, diákszerelem volt.
De az első év után a szülei elköltöztek.
- De sose felejtettem el. - Sose felejtettel.
Nem, az arca bennem élt.
És 34 évvel később, a Broadway-eh sétálok,
és megpillantom a Toffenettinél.
Egymásra néztünk,
és mintha egy nap se telt volna el.
Pont olyan gyönyörű volt, mint tizenhat évesen.
Pont olyan volt.
Pont úgy nézett ki.
ÖT ÉVVEL KÉSŐBB
Joe. Tudtam, hogy te vagy. Tudtam, hogy te vagy.
- Harry Burns. - Harry. Hogy vagy?
- Jól. És te? - Jól. Jól vagyok.
Erre sétáltam, s gondoltam, hogy te vagy.
És tényleg.
- Még az ügyészségnél dolgozol? - Nem, átmentem a másik oldalra. Es?
Egy kis cégnél vagyok. Politikai szaktanácsadás. igen, remek.
Harry, Sally Albright. Harry Burns.
Harry és én, azelőtt... Egy házban laktunk.
Hát, figyelj, vár a repülőm. Örülök, hogy láttalak, Joe. Viszlát.
Hála Isten nem ismert fel. Öt éve autóztam vele New York-ba,
életem leghosszabb éjszakája.
- Mi volt? - Kikezdett velem. Mikor nemet mondtam:
egy barátnőmmel járt...
Te jó ég. Nem emlékszem a nevére.
Jobb ha elfelejtesz. 26 éves vagyok, és nem emlékszem a lány nevére,
akivel olyan jóba voltam, hogy a fiúja hiába kezdett ki velem.
- Na és mi lett? - Mikor?
Kikezdett veled, nemet mondtál...
azt mondtam, csak barátok lehetünk.
És erre jól emlékszem. Azt mondta, férfi és nő között nem lehet barátság.
Szerinted igaz?
Nem.
Van női barátod, aki csak barát?
Nincs.
De szerzek, ha nagyon akarod.
Amanda Reese.
Így hívták. Hála Isten.
Hiányzol majd. Szeretlek.
- Szeretsz? - Igen.
Szeretlek.
- Mit inna? - Semmit, köszönöm.
- Bloody Mary van? - Igen.
Várjon. A következőt kérem. Normál paradicsomlé, háromnegyedrész,
egy csepp Bloody Mary koktéllal - csak egy csepp - és a citrom külön.
A chicagói egyetem, ugye?
- Igen. - Egyetemistának is ilyen jól néztél ki?
- Nem. - Volt köztünk...?
Nem. Nem.
Diplomaosztás után Chicagóból New York-ba autóztunk.
- Szeretnének egymás mellett ülni? - Remek. Köszönöm.
Barátnőd volt a...
Amanda. Megáll az eszem, hogy nem emlékszel a nevére.
Még hogy nem? Emlékszem. Amanda Rice.
- Reese. - Reese, persze. Mi lett vele?
- Fogalmam sincs. - Fogalmad sincs?
Barátok voltatok. Nem jöttünk össze, mert jóba voltatok.
- Jártál vele. - Megérte?
Az áldozat a barátért, akit azóta se láttál?
Harry, lehet hogy nehéz elhinned,
de sose tartottam áldozatnak, hogy nem feküdtem le veled.
Na jó. Na Jó-
- Íjásznak készültél. - Írónak.
- Azt mondtam. Na és? - Újságíró vagyok. A Híreknél.
Remek. És Joe-val jársz.
Hát, ez remek. Remek.
Mióta jártok, úgy három hete?
- Egy hónapja. Honnan tudod? - Kivinni valakit a reptérre
kezdeti kapcsolatot jelez. Ezért sose teszem a kapcsolat kezdetén.
- Mért? - Mert idővel továbblépünk,
és nem viszed ki. Nem akarom, hogy azt mondják,
"Hogyhogy nem viszel már ki a reptérre?"
Elképesztő. Normálisnak látszol, de valójában a Halál Angyala vagy.
Hozzá mész?
Egy hónapja járunk, és jelenleg egyikünk sem akar házasodni.
Én nősülök.
Tényleg?
- Tényleg? - Aha.
- Ki a nagy ő? - Helen Hillson. Megtartja a nevét.
- Nősülsz. - Aha.
Mért olyan vicces?
Olyan... olyan optimistának tűnik, Harry.
Elképesztő mit tesz az ember, ha szerelmes.
Csodás. Jó látni, hogy ilyen pozitív az életfelfogásod.
Aha. Meg az ember belefárad az egészbe.
- Az egészbe? - Az egész "facér férfi életstílus" izébe.
Megismerkedtek, kockázatmentes ebed, aztán vacsora.
Elviszed táncolni, ráztok egyet,
felmész hozzá, lefekszel vele, és tudod mi jár a fejedben?
"Mikor kelhetek végre fel és mehetek haza?"
"30 másodperc elég?"
Erre gondolsz? Ez igaz?
Persze. Minden férfi ezt gondolja.
Meddig szeretsz utána összebújni? Egész éjjel, igaz?
Ez a bökkenő. Ez a problémád, 30 másodperc ellenében az éjszaka.
- Nincs problémám. - De van.
- Itt éjszakázol? - Igen.
Akarsz együtt vacsorázni? Csak mint barát.
Nem hiszel a női-férfi barátságban.
- Mikor mondtam? - Útban New York-ha.
Nem, nem, nem, ilyet sose mondtam.
Igen, pontosan. Nem lehetnek barátok.
Kivéve, ha mással járnak. Akkor igen. Revidiálom a nézeteimet.
Ha mindketten le vannak kötve, a potenciális kapcsolat nyomása enyhül.
Ez sem stimmel. Az akivel jársz, az nem érti,
mért kell neked az a barátság,
mintha hiányolná! valamit a kapcsolatból.
Mikor azt mondod "Semmi sem hiányzik", akkor akivel jársz,
azzal vádol, hogy vonzódsz ahhoz, aki csak a barátod,
ami valószínűleg igaz. Ami tény, az tény.
Marad az eredeti szabály:
férfi és nő nem lehet barát. Akkor mire jutottunk?
- Harry. - Mi az?
Viszonlátásra.
Oké.
Leállok. Hagyom, hogy megelőzz.
40 éve házasodtunk össze.
Három év után elváltunk. Akkor elvettem Marjorie-t.
- Először Barbarával éltél. - Barbarával.
Barbarát nem vettem el. Marjorie-t vettem el.
- Aztán elváltál. - Igen. Aztán elvettem Katie-t.
Még egy válás.
Aztán pár évvel később, Eddie Collecio temetésén összefutottunk.
Már arra sem emlékszem kivel voltam.
- Robertával. - Igen. Robertával.
De nem tudtam levenni rólad a szemem.
Emlékszem, odasettenkedtem, és azt mondtam...
- Mit mondtam? - Azt mondtad "Mit csinálsz utána?"
Igen. Leráztam Robertát. Kávéztunk, egy hónap múlva esküdtünk.
Pont 35 évvel az első házasságunk után.
- Kikutattam a zsebeit. - Miért?
ÖT ÉVVEL KÉSŐBB
Most vettek egy ebédlőasztalt. A neje 1.600 dollárt költött asztalra.
- Hol? - Nem az a lényeg, hol, Alice.
A lényeg, hogy nem hagyja ott.
Mi ebben az új? Két éve tudod.
Igazad van. Tudom, hogy igazad van.
Nem tudsz facér fickót találni? Amikor facér voltam, sokat ismertem.
Kell hogy legyen valaki. Sally is talált.
Sally bukkant az utolsóra.
- Szakítottunk. - Mi?
- Mikor? - Hétfőn.
- Három napig nem szóltál? - Joe facér?
Az istenért Marie, nincs szíved? Látod milyen feldúlt.
Nem vagyok feldúlt. Egy ideje elhidegültünk.
De jártatok.
Volt kivel járnod mindenhová. Ünnepnapokon volt randid.
Azt mondtam magamnak "Ennél többet érdemelsz. 31 vagy..."
- És ketyeg az óra. - Nem, 36 évesen kezd csak ketyegni.
Nahát, nagyon jól bírod.
Hát, volt pár napom, hogy hozzászokjam, és megvagyok.
Jó. Akkor készen állsz.
- Nahát, Marie! - Mégis, hogyan képzeled akkor?
Tessék, tökéletes fickó. Nekem nem vonzó, de neked talán igen.
Őt nem zavarja a csapott áll.
- Marie, nincs itt az ideje. - Most mondtad, hogy túlvagy rajta.
Túlvagyok, de gyászolok.
- Ki az? - Alex Anderson.
Hat évvel ezelőtt összehoztál vele.
Bocs. Atyám.
Na jó, várj. Ez itt. Na tessék.
- Ken Darman. - Több mint egy éve nős.
Tényleg?
Nős.
- Várj. Várj, megvan. - Figyelj,
nincs értelme járni valakivel, aki tetszene, ha jókor találkoznánk,
de most csak átmeneti kapcsolat lenne.
Jó, de ne várj vele túl sokat. Emlékszel mi lett David Warsaw sorsa?
Otthagyta a neje, mindenki mondta, "Hagyjatok. Ne hajtsatok rá."
Hat hónappal később halott volt.
Szóval gyorsan menjek férjhez, mert a jövendőbelim meghalhat?
Mondhatnád, hogy férjnél voltál.
Azt mondom, az igazi ott van valahol. Ha te nem csíped el, más fogja,
és azzal a tudattal élheted az életed, hogy valaki más a férjed neje.
- Mikor történt? - Pénteken. Helen megjön a munkából,
és azt mondja "Azt hiszem, ki akarok lépni a házasságból."
Mintha intézmény lenne. Nem személyes ügy, csak probléma.
Nyugodt maradok. Mondom, "Miért nem fontoljuk meg? Ne siesd el."
- Aha, persze. - Másnap azt mondja, átgondolta.
Ki akarja próbálni a különélést. Csak kipróbálni.
Azért randizhatunk - mintha ettől jobb lenne.
Azért nősültem meg, hogy ne kelljen randizni, szóval nem dob fel,
hogy a nejemmel randizzak, akinek szeretnie kéne.
Ezt magyarázom neki, mikor rájövök, hogy tán már nem szeret.
Hát kérdem "Már nem szeretsz?"
Tudod mit mond? "Nem tudom szerettelek-e valaha is."
Ez komisz. Jól kiüthetett.
- Kösz, Jess. - Nem, író vagyok. Párbeszéd a szakmám.
Ritka komisz.
Aztán azt mondja, az irodából egy ipse megy Dél-Amerikába,
és kiveheti a lakását. Csak bámulok. És csöngetnek.
"Kivehetem a lakását." - meg lóg a levegőben a szó, mint egy léggömb...
- Tiszta képregény. - Ez az.
Kinyitom az ajtót, hórukk-munkások. Kezd gyanús lenni.
Azt mondom "Helen, mikor hívtad ki őket?" Nem mond semmit.
Kérdem a szállítókat "Mikor hívta ki magukat?"
Három böhöm hapsi.
Az egyik trikóján "Vigyázat, harapok."
Erre én: "Helen, mikor szervezted meg?" Azt mondja "Egy hete."
Mire én: "Egy hete, és nem szóltál?"
Mire ő: "Nem akartam elrontani a születésnapodat."
A harapós ipse előbb tudott a válásról, mint te?
- A harapós tudta. - Hihetetlen.
- A java még hátra. - Lehet rosszabb, mint utólag megtudni?
Az egész hazugság.
Mást szeret. Valami adószakértő jogászt.
- Odaköltözött hozzá. - Hogy jöttél rá?
Követtem. Ácsorogtam a ház előtt.
- Milyen megalázó. - Nekem mondod.
És tudod, végig tudtam. Boldogok voltunk, de tudtam, csak illúzió.
Tudtam, egy nap kikészít.
A házasságnak nem a hűtlenség tesz be. Az csak a baj tünete.
Ó, igazán? Nos, az a tünet kúrja a feleségem.
Véletlenül megláttam az American Express számláját.
Hogyhogy "véletlenül" megláttad?
Hát, borotválkozott, és ott volt a táskájában.
És ha kijön és meglát?
Nem érted a lényeget. Hogy mit láttam.
Most költött a nejének hálóingre 120 dollárt.
- Nem hiszem, hogy valaha otthagyja. - Senki sem hiszi, hogy valaha otthagyja.
Igazad van, igazad van. Tudom, hogy igazad van.
Valaki téged bámul a Lélekápolás részlegben.
Ismerem. A te eseted. Nős.
- Ki az? - Harry Burns. Politikai szaktanácsadó.
Aranyos.
- Szerinted aranyos? - Honnan veszed, hogy nős?
Mikor utoljára láttam, nősülni készült.
- Mikor volt ez? - Hat éve.
Lehet, hogy már nem nős.
Azonkívül ellenszenves.
Mint a Hölgy eltűnik-ben, "Te vagy a legellenszenvesebb férfi"...
- "A legmegvetendőbb." - ...és egymásba esnek.
- Ráadásul a nevemre se emlékszik soha. - Sally Albright.
- Szia, Harry. - Tudtam, hogy te vagy.
Igen, én. Ez itt Marie.
Itt volt Marie.
- Hogy vagy? - Jól.
- És Joe? - JÓI.
Úgy tudom, jól.
- Már nem jártok Joe-val? - Nemrég szakítottunk.
Sajnálom. Igazán kár.
Aha. Hát, tudod hogy van.
Aha.
Szóval...
- Na és te? - Jól vagyok.
Milyen a házasélet?
Válok.
Sajnálom. Igazán sajnálom.
Igen, hát, mit lehet tenni?
Veletek hogy történt?
Mikor Joe-val járni kezdtünk, ugyanazt akartuk.
Nem akartunk összeházasodni, mert minden ismerősünk
kapcsolata tönkrement a házasságban. Kiölte a szexet.
Ez az igazság. A titkok egyike, melyet senki nem árul el.
Üldögéltem a gyermekes barátnőimmel... az egyetlennel, Alice-szel,
és panaszkodott, hogy Garyvel már sose csinálják.
Nem is panaszkodott. Tényszerűen mondta.
Azt mondta, egész éjjel fenn voltak, ki voltak merülve,
a srácok kiöltek belőlük minden szexuális vágyat.
Joe-val mondogattuk: "Nagy a szerencsénk. Csodás a kapcsolatunk."
"A konyhakövön is csinálhatjuk, nem kell félni, hogy a srácok bejönnek."
"Ha kedvünk szottyan, Rómába repülhetünk."
Aztán egyszer Alice lányával voltam,
mert megígértem, cirkuszba viszem.
A taxiban ki-mit-lát volt a móka.
"Postaládát látok.", "Lámpaoszlopot látok."
És a taxiból meglátta ezt a férfit és nőt,
két kis sráccal, az egyik a férfi nyakában.
És azt mondta "Családot látok."
Mire sírni kezdtem. Tudod, csak úgy sírni.
Hazamentem és azt mondtam, "Az a helyzet, Joe,
sose szottyan kedvünk Rómába repülni."
És a konyhakő...?
Egyszer se. Nagyon hideg, kemény, mexikói csempe.
Mindegy, sokat beszéltünk róla.
Mondtam, "Én ezt akarom" mire ő "En nem".
Mire én "Hát akkor vége." És elment.
És az az igazság... igazán jól vagyok.
Túlvagyok rajta. Komolyan túlvagyok rajta.
Ez volt neki a maximum. Többet nem tudott adni.
És mikor rágondolok, egyre jobban látom, hogy jól tettem.
A mindenit, csuda egészségesnek hangzol.
Aha.
- Legalább az enyém a lakás. - Nekem is mindenki ezt mondja.
De mért nehéz lakást találni? Megnézed a gyászjelentéseket.
Megtudod ki halt meg, odamész, borravalót adsz a portásnak.
A gyászjelentést és az ingatlant egybe kéne szerkeszteni.
"Klein úr meghalt, gyászolja felesége, két gyermeke
és tágas háromszobás, kandallós lakása."
Mikor először találkoztunk, nem bírtalak.
- Én nem bírtalak. - Dehogynem.
Nagyon merev voltál. Sokat enyhültél.
Utálom az ilyet. Bóknak hangzik, de valójában sértés.
Oké, botot nyeltél, mint azelőtt.
Nem feküdtem le veled, ezt jellemhibának vetted,
ahelyett, hogy magadba néztél volna, hogy netán te vagy az oka.
Mi a bocsánatkérésre az elévülési jogszabály?
- Tíz év. - Épp megcsíphetem.
Lenne kedved egyszer velem vacsorázni?
Most barátkozunk?
Hát...
Aha.
Remek. Női barát.
Az első vonzó nő az életemben, akivel nem akarok lefeküdni.
Ez csodás, Harry.
- Ugyanabban a kórházban születtünk... - 1921-ben.
- ...hét nap különbséggel. - Egy kórházban.
- Egy háztömbnyire nőttünk fel. - Bérházban laktunk.
- A Lower East Side-on. - A Delancey utcában.
- Aztán a Bronxban, mikor tíz voltam. - Ők a Fordham úton.
- Elköltözött, mikor 11 lett. - A 183-ik utcába.
- A 15. emeleten volt nővér. - Egy kiváló ideggyógyász mellett...
- A rendelőm a 14. emeleten volt. - ...Dr Permelman.
- Sose találkoztunk. - Sose.
- El tudja képzelni? - Tudja hol találkoztunk? Egy liftben.
- A családot látogattam. - Az Ambassador hotelben.
Ő a harmadik emeleten volt, én a 12-en.
Kilenc extra emeletet mentem, csak hogy beszélhessek vele.
Kilenc extra emeletet.
- Halló. - Alszol?
- Nem, a "Casablanca"-t nézem. - Melyik csatorna?
- Tizenegy. - Kösz. Megvan.
Boldogabb lennél Victor Laszloval, mint Humphrey Bogarttal?
- Mikor mondtam ilyet? - Útban New York-ba.
- Sose mondtam ilyet. Sose. - Jó, legyen. Ahogy akarod.
- Tudsz aludni? - Mért?
Mert én nem tudok. Hiányzik Helen.
Talán beteg leszek. A "Simpsons"-t néztem spanyolul.
Nem vagyok JÓL
Lefeküdtem 7.30-kor. Harmadik óta nem csináltam ilyet.
Ez a depresszióban a jó, kipihened magad.
- Nem vagyok depressziós. - Jó. Ám legyen.
Te is a saját oldaladon alszol még mindig?
Egy ideje az egész ágyat használom.
Istenem, jó neked. Engem már az zavar, ha a lábam átvándorol.
Hiányzik.
- Nekem nem hiányzik. Tényleg nem. - Kicsit se?
Tudod mi hiányzik?
A fogalma.
Tán nekem is csak Helen fogalma hiányzik.
Nem, szőröstül-bőröstül hiányzik.
Az utolsó jelenet.
Viszlát, Rick. Isten áldjon.
Ingrid Bergman. Olcsó üzemeltetésű.
- Olcsó az üzemeltetése? - Kétféle nő van.
- A drága és az olcsó üzemeltetésű. - Es Ingrid üzemeltetése olcsó?
Óh, határozottan.
- És én? - A legrosszabb.
Drága üzemeltetésű vagy, de azt hiszed, hogy olcsó.
- Nem így látom. - Nem így látod?
"Pincér, a saláta specialitást, de nem a szabvány lével."
"Balzsamecettel - de külön."
"Aztán a lazacot mustárszósszal, de a szószt külön."
- Fontos neked a "külön". - Csak úgy legyen, ahogy szeretem.
Tudom. Drága üzemeltetni.
...10.000 frank fedi a költségeinket.
A költségeinket?
Louis, gyönyörű barátság kezdete ez.
Ennél jobb végszó egy filmben sincs.
Határozottan lebetegszem. Talán 24-órás daganat.
- Nincs daganatod. - Honnan tudod?
- Ha aggódsz, menj orvoshoz. - Dehogy, majd elbagatellizálja.
- Tudsz aludni? - Ha nem, akkor is megleszek.
- Mit csinálsz? - Fennmaradok és siránkozom.
Nem árt, ha gyakorlom.
Jó éjt, Harry.
Jó éjt.
Megint azt álmodtam - szeretkezem és az olimpiai zsűri néz?
A kötelező szám jól ment, és bejutottam a döntőbe.
9,8-at kaptam a kanadaitól, maximális 10-et az amerikaitól,
és a mamám, keletnémet bírónak álcázva, 5,6 pontot adott nekem.
A svédtorna betett.
Alapvetően ugyanaz 12 éves korom óta.
- Mi történik? - Nem, túl... túl kínos.
- Ne mondd el. - Na jó, van ez a fickó.
- Hogy néz ki? - Nem tudom. Nincs igazán arca.
Arctalan fickó. Oké. Aztán mi történik?
Letépi a ruhám.
- És aztán? - Ennyi.
Ennyi? Egy arctalan fickó letépi a ruhád.
A szexuális víziód 12 éves korod óta. Pontosan ugyanaz?
Hát, néha Variálom.
- Melyik részt? - Amit viselek.
- Mi az? - Semmi.
Elhatároztam, mostantól így beszélünk.
- Így ni? - Nem. Mondd utánam.
- Paprika. - Paprika.
Pincér, pazar a pipacspiros paprikás.
Parancsol pici pirosra pirult pitét.
Jaj, ne.
- Parancsol pici. - Parancsol pici.
- Pirosra. - Pirosra.
- Pirosra pirult pitét. - Pirosra pirult pitét.
- Pirult pitét. - Pirult pitét.
- Van kedved moziba menni? - Van kedved moziba...
Nem ismételni. Válaszolni. Van kedved moziba menni este?
Hát van, Harry, de nem tudok.
Mid van? Pazar randid?
- Hát, igen. Aha. - Tényleg?
Aha. Akartam mondani, de valahogy furának éreztem.
Mért?
Mert annyit lógunk együtt.
Szerintem szuper, hogy randid van.
- Komolyan? - Aha.
- Ebben leszel? - Aha.
Hát, nem tudom. Mért?
Szerintem hordj többet szoknyát. Nagyon jól áll.
- Tényleg? - Aha.
Szerintem a hieroglifák igazából egy képregényhősről szólnak, Szfinxiről.
- Harry, te se gubózz be. - Majd ha úgy érzem.
- Komolyan. - Csak elrontanám a dolgot.
Itt az ideje lépni.
Ennél kínosabb éjszakám se volt még.
Látod, nem, így való.
Nehéz újra randevúzgatni, Harry.
Egyszer találkoztatok csak.
- Ki tudja mi jöhet még? - Mi jöhet azután,
hogy vacsora után kitépi egy hajszálamat, és fogat tisztít vele?
Tömör gyönyör az enyémhez képest.
Jól kezdődött. Nagyon helyes lány.
Na, beszélgetünk az etióp étteremben, ő választotta.
Elsütöm a viccet "Etióp harapnivaló, ki hitte volna."
"Hamar bekapjuk. Rendelek két üres tányért, s mehetünk."
Igen. Óne reakció, óne mosoly.
Bájcsevejre váltok, kérdem hová járt iskolába.
Mondja a Michigan State-be. Ez Helenre emlékeztet.
Hirtelen pánik kap el,
a szívem vadul dobog, izzadok, mint egy ló.
- Helen a Michigan State-be járt? - Nem, a Northwestern-be.
De a tíz menő suli közé tartozik az is.
Úgy felhúztam magam, még az éttermet is otthagytam.
Harry, idővel jobb lesz.
Hónapokba telhet, míg igazán járni tudunk valakivel.
Igen.
Lefeküdni meg ki tudja mikor tudunk.
Lefeküdtem vele.
- Lefeküdtél vele? - Persze.
- Nem világos ez a kapcsolat. - Hogy érted?
- Élvezed á társaságát? - Ahá.
- Vonzónak találod? - Aha.
- És nem fekszel le vele? - Nem.
Félsz, hogy még boldog leszel.
Miért nem dicsérsz inkább meg? Nagy dolog ez nekem.
A nőkkel a kapcsolatom szexről szólt. Kezdek éretten viselkedni.
- Befejezted? - Csomó 25 centesem van. Előbb jöttem.
- Nem voltál. - De igen.
- Nagy faszkalap. - Kis hülye.
- Hol tartottam? - Hogy érett vagy.
Igen.
Felszabadító érzés. Bármit mondhatok neki.
Azt mondod, olyat mondhatsz neki, amit nekem nem?
Nem, csak másik perspektíva. Női vélemény.
Mesél a fiújairól, én meg a nőkről, akikkel járok.
- Más nőkről beszélsz neki? - Aha.
Például a múltkor szeretkeztem ezzel a nővel,
és tisztára begerjedt. Nyivákolt a gyönyörűségtől.
- Neked nyivákolt egy nő? - Aha, és vele megtudom beszélni.
És a legjobb, hogy nem kell hazudnom, mert nem akarom elcsábítani.
- Nem kell megjátszani magam. - Neked nyivákolt egy nő?
Mit csinálsz a nőkkel? Csak felkelsz és elmész?
- Persze. - Magyarázd el. Mit mondasz?
Korai értekezletre vagy fallabdázni megyek.
- Nem tudsz fallabdázni. - Azt nem tudják. Alig ismernek.
- Undorító. - Tudom. Pocsékul érzem magam.
Úgy örülök, hogy sose jártunk.
Egy lettem volna a sok közül, akit otthagysz hajnali háromkor,
hogy vasbakot takaríts. Közben nincs is kandallód.
- Ezt persze nem tudnám. - Mért pipultál be? Nem rólad van szó.
De igen. A női nemet gyalázod, és én is nő vagyok.
Nana, nem szoktak panaszkodni.
Naná. Addigra felszívódsz.
- Szerintem nem járnak rosszul. - Honnan tudod?
Hogyhogy honnan tudom? Tudom.
- Mert... - Igen, mert...
- Honnan tudod, hogy tényleg... - Mire célzol? Hogy tettetik az orgazmust?
- Előfordulhat. - Eridj már.
Mért? A legtöbb nő időnként tetteti.
- Velem nem tettetik. - Honnan tudod?
Mert tudom.
Na jó. Hát persze.
Elfelejtettem. Férfi vagy.
- Ezzel mit akarsz mondani? - Semmit.
A legtöbb férfi menő, a legtöbb nő időnként tetteti,
tessék, számold ki.
Nem gondolod, hogy észrevenném?
- Nem. - Emu már.
Jóivagy?
Jaj, istenem.
Ó, igen, pont ott.
Jaj, istenem.
Igen! Igen! Igen!
Jaj, istenem.
Azt kérem, amit ő rendelt.
- Tetszel szakáll nélkül. Látom az arcod. - Az én arcom.
Merülünk.
- Köszönöm az estét. - Ne viccelj.
Jövő szilveszterkor, ha nincs partnerünk, számíthatsz rám.
Áll az alku.
Látod? Összebújva táncolhatunk.
Hé, figyelem. Éjfélig tíz másodperc.
- Tíz, - Friss levegő?
- Aha. -...hét, hat, öt, négy,
három, kettő, egy.
Boldog új évet.
- Boldog új évet. - Boldog új évet.
A fiútáborban volt vezetőtanár, én meg a lánytáborban,
és egyik este volt egy összejövetel, és átsétált a szobán.
Azt hittem, a barátnőmmel, Maxine-nel akar beszélni,
mert azért szoktak átsétálni, hogy Maxine-nel beszéljenek.
De azért jött, hogy velem beszéljen, és azt mondta,
"Ben Small vagyok, a Coney Island-ről."
Abban a pillanatban tudtam. Tudtam, ahogy a jó dinnyét is felismerni.
Virágot küldtél magadnak.
60 dollárt költöttem a virágtüneményre, és írtam egy kártyát,
amit az asztalon hagytam, hogy Arthur véletlenül meglássa.
Mi volt a kártyán?
"Kérlek, mondj igent. Szeretettel, Jonathan."
- Bevált? - Át se jött.
Valami jótékony est, a felesége elnökletével. Sose hagyja ott.
- Persze, hogy nem. - Igazad van. Tudom, hogy igazad van.
- Hol is ez a hely? - A következő saroknál.
Nem tudom, mért csinálom.
Harry az egyik legjobb barátom, te meg úgyszintén.
Ha ti összejöttök, barátok maradnánk, nem távolodnánk el,
mint mikor akivel jársz, az nem ismeri a barátaidat.
Mi nem távolodtunk el mióta Arthurral járok.
Ha Arthur otthagyná a nejét, és végre megismerném,
biztos, hogy mi is eltávolodnánk.
Sose fogja otthagyni.
Persze, hogy nem.
Igazad van. Tudom, hogy igazad van.
- Nem tudom mire jó. - vacsorázunk egyet.
Végre megvagyok magammal és a munkámmal.
- Ha olyan szuper, mért nem jársz vele? - Mondtam. A barátom.
- Szóval nem vonzó? - De, vonzó.
- Azt mondtad, jó a természete. - Jó a természete.
Mi az?
Ha valaki nem vonzó, akkor mondják, hogy jó a természete.
Ha a külleméről kérdeznél, és azt válaszolnám "Jó a természete",
akkor nem vonzó.
De ha a jó természetét említem, attól bármi lehet.
Lehet vonzó és jó természetű, vagy nem vonzó és jó természetű.
- Na és milyen? - Vonzó.
De nem gyönyörű, igaz?
Szóval, mikor Jimmy Breslint olvasom, mindig releváns az üzenete
- New York városának. - Hogyhogy "releváns az üzenete"?
Azt mondja, hogy a városban van aki segélyből él...
Láthattam valahol a kirakatod?
Néhány hete csináltam egy túszosat.
- Bekötött szemmel. - Aha.
Olyan késő 80-as évekbeli volt nekem.
Érdekes.
Maradjunk abba, nem rajongok Jimmy Breslinért.
Hát, miatta lettem író, de lényegtelen.
Harry, Marie is New Jersey-i.
- Igazán? - Honnan?
- South Orange. - Haddonfield.
- Na, mit rendeljünk? - Grillezett radicchióval kezdem.
Jess, Sally istenien rendel. A legjobbat Kiszemeli,
és úgy rendeli meg, hogy a szakács is megirigyli.
- Túl nagy az éttermek szerepe. - Egyetértek.
"Az étterem az a 80-as években, ami a színház volt a 60-asban."
Valahol olvastam.
Én írtam.
- Eridj már. - De, tényleg. Én írtam.
Most idéztem először újságból. Elképesztő.
Hát nem elképesztő? És te írtad?
Meg hogy "A pesto a 80-as évek lepénye."
- Ugyan már. - De igen.
- Hol olvastam? - A New York Magazine-ban.
Sally is ír a New York Magazine-ba.
Tudod, az a cikk nagyon hatott rám. Nem értek az íráshoz...
Kifejezte a gondolatod, ennek örülök.
Szóval, le a kalappal az ilyen artikulált ember előtt.
Először idézett valaki szembe.
Ilyen piros antilop papucscipő kéne.
Mit gondolsz Jess-ről?
- Hát... - Akarnál járni vele?
- Nem tudom... - En olyan otthonosan érzem magam vele.
- Járni akarsz Jess-szel. - Ha nem bánod.
Persze. Csak aggódom Harry miatt.
Érzékeny, nehéz periódusban van, nem akarom, hogy megbántsd.
Dehogy. Teljesen megértem.
Ha nem akarod felhívni Marie-t, nem baj, ha én felhívom?
- Nem, nem. - Jó. Jó.
De ne ma este. Tudod, Sally most nagyon sebezhető.
Felhívhatod Marie-t, de úgy egy hét múlva. Ma ne lépj.
Rendben. Semmi baj. Ma nem is akartam.
Hát, nekem a sétából elég. Fogok egy taxit.
- Veled megyek. - Remek. Taxi.
Egy férfi megkeresett és azt mondta "Találtam neked egy helyes lányt."
"A szomszéd faluban él
és megérett a házasságra."
Elvben nem találkozhattunk az esküvőig,
de biztos akartam lenni.
Hát belopakodtam a falujába, egy fa mögé bújtam,
figyeltem, ahogy mossa a ruhát.
Gondoltam, ha nem tetszik, nem veszem el.
De nagyon tetszett.
Így mondtam a férfinak, hogy "Rendben."
Összeházasodtunk.
55 éve vagyunk házasok.
NÉGY HÓNAPPAL KÉSŐBB
- Muszáj megvennem. - Harry, Jess és Marie miatt jöttünk.
- Valamit találunk. Remek dolgok. - Virágbolt jobb lett volna.
- Tessék. Nekik való. - Mi az?
Elemes nyári kalap ventilátorral.
- Mire jó? - Nem tudom.
Ezt nézd meg. Krumplit is vág.
Na jó. Kutyák lábhoz. A vadászatnak vége.
Sally, hát ez szuper.
Sally, kérlek gyere ide.
Ezt nézd. Szuper. Imádni fogod.
Éneklőgép. Nézd, énekled a szólamot, ez meg alád muzsikál.
- Egy szám az Oklahomából! - "A rojtos bricska."
Igen, tökéletes.
Most te.
Mi az?
A hangom, ugye? Utálod a hangom.
- Tudom, szörnyű. Joe is utálta... - Helen.
Helen?
Jön felém.
- Hogy vagy, Harry? - Jól. Jól vagyok.
Ha Stone. Hany Bums.
Harry.
Elnézést. Ez Sally Albright. Helen Hillson és Ira.
Sally.
- Örvendek. - Heló.
Hát...
- Viszlát. - Aha. Viszlát.
Örülök, hogy megismerhettelek, Ira.
Jóivagy?
Aha, tökéletesen.
Furán nézett ki, nem? Furán nézett ki, komolyan.
- Most láttam először. - Hidd el. Dagadt a lába.
- Biztos vizenyős. - Harry.
Hidd el, ez a nő mindent elszív.
Biztos jól vagy?
Jól. Figyelj, ez várható volt.
Egy nyolcmilliós városban tuti összefutsz a volt nejeddel. Íme.
De jól vagyok.
Nekem tetszik. Idepasszol. Olyan "otthonos".
Na jó. Rendben. Majd Harry és Sally eldönti.
Mit gondoltok?
- Szép. - Az ügy lezárva.
Naná, hogy tetszik neki - férfi.
Sally?
Mi a szörnyű benne?
Olyan szörnyű, hogy kimondhatatlan.
Édes, semmi kifogásom a cuccaid ellen.
Ha lenne rá hely, elrakhatnál mindent, a bárszékeidet...
Édesem, várj csak. Édesem, várj. Mi bajod a bárszékeimmel?
Harry, legalább te állj mellém.
Én melletted állok. Vigyázok az ízlésedre.
Jó az ízlésem.
Mindenki azt hiszi jó az ízlése, de mindenkinek nem lehet az.
Érdekes. Mi is így kezdtük, Helen és én.
Képet akasztottunk, csempét válogattunk. Aztán tudjátok mi jön?
Hat évvel később Oklahoma-nótát kántálsz Ira szeme láttára.
- Muszáj most erről beszélnünk? - Igen. Jobbkor nem is lehetne,
mert a barátaimnak át akarom adni az életbölcsességemet.
Most minden remek. Mindenki boldog és szerelmes, csuda jó.
De előbb-utóbb üvöltöztök, hogy kié ez a tányér.
Ez a kacat 1.000 dollár lesz "Perpatvar" cég számláján.
- Harry. - Kérlek.
Jess, Marie, a saját érdeketekben tegyetek meg nekem.
Írjátok a neveteket a könyveitekbe míg tudjátok kié,
mert marakodtok még azon, hogy kié legyen ez a dohányzóasztal.
Ez az idétlen szekérkerék, ez a western giccs.
- Azt hittem tetszik. - Nem akartalak megbántani.
Épp összefutott Helennel.
Tudnod kell,
nekem sose kéne ez a szekérkerék.
Tudom, tudom, helytelen volt.
Harry, tanulj meg uralkodni az érzelmeiden,
ne bökj ki bármikor bármit.
- Ó, igazán? - Igen.
Mindennek megvan a helye és ideje.
Nos, legközelebb ha illemtanórát adsz, szólj, mert feliratkozom.
Hé! Ne rajtam töltsd ki a mérged.
Jogom van hozzá, hogy kipakoljak.
Pláne, mikor Precíz Panni oktat ki az életről.
- Hogy érted? - Téged semmi sem bánt.
- Semmin se pipulsz be. - Ugyan már.
Mi?
Nem bánkódsz Joe miatt. Nem látom, hogy fájna. Hogy lehet?
- Nem fáj, hogy elvesztetted? - Micsoda süket duma.
Ha túlvagy rajta, mért nem jársz valakivel?
Járok.
Jársz. Lefeküdtél valakivel Joe óta?
Mi a fene köze van ennek bármihez?
Az bizonyítja, hogy Joe-n túlvagyok, ha kettyintek valakivel?
Te meg New York-ban fűt-fát megkeféltél.
De ettől Helent nem látom, hogy elfelednéd.
Én szerelemből fogok szeretkezni.
Nem mint te, mintha bosszút állnál.
Befejezted?
Igen.
Mondhatok valamit?
Igen.
Sajnálom. Sajnálom.
Egy szót se.
Majom, majom. Majomparádé, majomkirály.
- Majmol. Majomszeretet. - Bébi.
- Majmok bolygója. - Nem látod, bébi. Tökfejek bolygója.
- Nem bébinek néz ki. - Nagy száj. Bébi Jagger.
- Majombébi. - Hagyd már a majmot, jó?
- Biflázó bébi szája. - Rosemary gyermekének szája?
- "Nem jössz haza, Bill Bébi?" - Puszit, bébi.
- "Melankólikus bébiszáj". - "Bébihal... Ebihalszájú".
- 15 másodperc. - Nagyszájú.
- Bébi boom. - Bébi...
Rajzolj már valami felismerhetőt.
- Síró bébi. Csókos bébi. - Köpködő bébi... Ördögűző bébi.
- "Igen, uram. Az én bébim." - "Nem, uram, hát nem érti."
- Kész. Lejárt az idő. - Gyereknyelv.
Gyereknyelv? Ennyi? Nem is közmondás.
De az "ebihalszájú bébi" már szállóige. Már hallom.
Az eredmény. A mi csapatunk: 110.
A srácok: 60.
- Nahát. Svindli. Tuti svindli. - Szánalmas.
- Nem tudok rajzolni. - Egyértelműen bébi, és csacsog.
Csodálatos vagy.
- Ki kér kávét? - Én, és szeretlek.
- Tea van? - Bivalyerőset.
- Segítek. Koffeimentest? - Aha.
- Három. - Igen, kérek.
- Hol a fürdőszoba? - Ott ki, a folyosó végén.
Nem látszott bébinek.
- Hol? - Sehol.
- Na, mutasd a könyvborítódat. - Jó, ott van az odumban.
Julian, szolgáld ki magad. Bort vagy amit akarsz, jó?
Szeretem odunak hívni. Jól hangzik.
Emily kissé fiatal Harryhez, nem?
Hát, fiatal, de mi mindent csinált már.
Mit csinált? Tortákat.
- Julian kissé konzervatív, nem? - Rendes fickó. Beszélgess vele.
Ahhoz túl nagyra nőtt.
3.500 csokoládéhab-tortát csinál hetente.
Emily, a tortakirály?
Baseballra mentünk múlt héten. Remek volt.
- Együtt mentetek meccsre? - Aha, csak úgy spontán.
Sally utálja a baseballt.
Harry nem is szereti az édességet.
Julian jó fej.
Tudom. Olyan érett.
- Emily csodás. - Aha. De mikor kérdeztem hol volt,
mikor Kennedyt lelőtték, azt mondta "Ted Kennedyt lelőtték?"
- Halló? - Egyedül vagy?
Aha. Épp befejeztem egy könyvet.
- Átjönnél? - Mi baj?
- Nősül. - Ki?
Joe.
Rögtön jövök.
- Szia. - Jól vagy?
Gyere be.
- Ne haragudj a késői hívásért. - Semmi baj.
- Kell egy papírzsebkendő. - Oké.
Oké. Oké.
Csak úgy felhívott, "Akartam tudni hogy vagy",
"Jól. És te?" "Jól."
A titkárnője szabin, elárasztja a munka.
Fontos ügye van Newarkban, blablabla.
Csak hallgatom és arra gondolok, "Túlvagyok rajta, tényleg túlvagyok,
hihetetlen, hogy valaha is érdekelt."
És akkor azt mondta "Van egy hírem."
Az irodájában dolgozik. Ügyvédi kisegítő. A neve Kimberly.
Most ismerte meg.
Átmeneti kapcsolatnak kéne lennie, nem az "igazinak".
Állandóan mondogattam, hogy nem akar házasodni.
Az igazság az, velem nem akart.
Nem szeretett.
Ha visszakapnád most rögtön, kéne?
Nem.
De mert nem akart engem elvenni?
- Mi a bajom? - Semmi.
- Nehéz eset vagyok. - Kihívás vagy.
- Túl merev. Bezárt. - De jó értelemben.
Nem, nem, nem. Elűztem.
És 40 leszek.
Mikor?
- Egyszer. - Nyolc év múlva.
De eljön. Vár rám, mint egy sivár zsákutca.
És a férfiaknak más. Chaplinnek 73 évesen lettek gyerekei.
Igen, de felemelni már nem tudta őket.
Gyere ide. Gyere ide.
Minden rendben lesz.
Majd rendben lesz, meglátod.
Csak nyugodtan. Úgyse a kedvencem.
Minden rendben lesz.
Rendben?
Rendben.
- Csinálok teát. - Harry, átölelnél még kicsit?
Persze.
Rendben?
Kényelmes?
Persze.
- Kérsz inni? - Nem, jól vagyok.
Úgyis hozok vizet, nem fáradság.
Oké. Vizet.
A videóid abc sorrendben katalogizáltad.
Köszönöm.
- Akarsz valamit megnézni? - Nem. Csak ha te.
Nem. Megvagyok.
- Akarsz aludni? - Jó.
Hová mész?
Mennem kell.
Haza kell mennem, átöltöznöm, munkába mennem. Neked is.
De munka után elviszlek vacsorázni, ha ráérsz. Ráérsz?
- Igen. - Jó. Majd hívlak.
- Jó. - Jó.
- A tied. - Halló.
- Ne haragudj a korai hívásért. - Jól vagy?
Engem senki se hívna ilyen későn.
- Különben se hívnak. - Szörnyű.
- Muszáj elmondanom. - Mi van?
- Harry átjött. - Átmentem Sallyhez.
- Odavoltam, mert Joe nősül. - Szó szót követett.
- Egyszer csak csókolództunk. Aztán... - ...megtörtént.
Megtörtént.
- Isteni. - Már alig vártuk.
- Ideje volt. - Mondogattuk, bár megesne.
- Összetartoztok. - Barát és barátnő.
- Minden jó, ha jó a vége. - Milyen volt?
- Közben jó... - Jó...
- ...aztán fullasztó. - ...aztán nem.
- Kár. - Borzasztó.
- Mennem kellett. - Elment.
- Kínos. - Zavarban vagyok.
Nem csodálom.
- Beteg vagyok. - Megfáztam.
Hát nem sikerült.
Nem jó lefeküdni senkivel, mikor az ex épp nősülésről mesélt.
- Ki van ott? - Jess beszél?
- Jane Fonda a videón. - Bryant Gumbel.
Átjössz reggelizni?
- Nem, nem bírok. - Pocsékul vagyok.
- Jó. - Hát korán van.
- Hívj később. - Később hívlak.
- Jó. Szia. - Szia.
- Szia.
- Szent ég! - Tudom.
Nem kell többé párra vadásznom, ugye?
Nem kell többé vadásznod.
Csak annyit mondok, hibáztunk.
Sally, hiba volt.
Remélem elsőnek mondom.
Remélem előbb kimondja.
- Hiba volt. - Megkönnyebbülés, hogy szerinted is.
Nem azt mondom, hogy nem volt szuper.
- Az volt. - Igen, az volt.
- Csak kár volt. - Teljesen egyetértek.
- Micsoda megkönnyebbülés. - Remek.
Igen.
Két vegyes zöldsaláta.
Olyan jó üldögélni valakivel csendesen.
Általában lefekszel valakivel,
ő mesél, aztán te mesélsz.
De Sally és én, mi már mindent elmeséltünk.
Mikor lefeküdtünk, nem tudtuk mi jön. Érted?
Persze, Harry.
Nem értem.
Néha tán késő már a szex. Érted?
Harry hoz valakit az esküvőre?
Nem hiszem.
- Jár valakivel? - Valami antropológussal, de...
- Hogy néz ki? - Sovány, csinos, bögyös.
Bosszantóan vonzó.
Hogy tetszik?
Marie...
Az igazat mondd.
Gyönyörű.
Ma Marie és Jess esküvőjére jöttünk össze.
Hogy megszenteljük szent fogadalmukat.
Fogadalmukat a közös életre.
A bor, melyet megosztanak, közös reményeik szimbóluma.
És a gyűrű, melyet viselnek,
mindenkinek jelzi, hogy férj s feleség.
Még nem láttam ilyen boldognak. Egész más ember.
Jó, ez remek. Remek, de veled mit csináljunk?
- Velem? - Édes, egy táncra?
- Ó, igen. Az jó lesz. - Elnézést.
- Szia. - Heló.
- Szép szertartás. - Gyönyörű.
A mindenit, az ünnepek nehezek. Mindig kínos Hálaadástól Karácsonyig.
Sok az öngyilkosság.
- Borsóhüvely rákkal? - Köszönöm.
- Hogy vagy? - Jól.
- Jársz valakivel? - Harry.
- Mi az? - Nem akarok róla beszélni.
- Mért nem? - Nem akarok róla beszélni.
Mért nem lépünk tovább? Nyomasztani fog örökre?
- Örökre? Most történt. - Három hete.
Tudod, hogy hét kutyaév fér egy évbe?
Igen.
Szerinted egyikünk kutya?
- Igen. - Ki a kutya?
- Te. - Én. Én vagyok a kutya.
Én vagyok a kutya. Én...
Nem hiszem. Te vagy a kutya. Csinálod, mintha mi se történt volna.
Nem, de miért teszel úgy, mintha falrengető volna?
Mert az. Te aztán tudod, mert azonnal leléptél.
- Nem léptem le. - Valóban, inkább iszkoltál.
- Megegyeztünk, hiba volt. - Életem fő ballépése.
- Mit akarsz tőlem? - Semmit.
Jó. De tisztázzuk. Nem szeretkezni mentem fel.
De rám néztél könnyes szemekkel: "Ne menj el. Ölelj át, Harry."
- Mit kellett volna tennem? - Azt akarod mondani, megsajnáltál?
- Nem. Én... - A fenébe!
Egy percre figyelne mindenki?
Koccintsunk Harryre és Sallyre.
Harryre és Sallyre.
Ha Marienek vagy nekem picit is tetszettek volna,
ma nem lennénk itt.
Szia, én vagyok. Jönnek az ünnepek,
gondoltam emlékeztetlek, hogy ez a megbocsátás szezonja.
És, bár nem közismert, a pitizésé is.
Szóval, ha van kedved visszahívni,
szívesen előadom a hagyományos karácsonyi pitizést.
Hívj fel.
Heló, nem vagyok itt. Majd visszahívlak.
Ha ott vagy, vedd fel. Nagyon szeretnék beszélni veled.
Mivel nem veszed fel, arra következtetek, A: nem vagy otthon,
B: otthon vagy, de nem akarsz velem beszélni, vagy C:
otthon vagy, akarsz beszélni, de ráddőlt a ruhásszekrény.
Ha a válasz A vagy C, kérlek hívj vissza.
Láthatóan nem akar szóbaállni velem. Mit tegyek, falnak menjek?
Ha akar hívni, majd hív. Már úgyis hülyét csináltam magamból.
Ha szorongat a csüggedt magány
Rám számíthatsz, ne feledd el
Odavagyok érted, az ám
Szerető, gyengéd kedvesed
Hívj fel
Későre jár, dehát hívj fel
Ne habozz már, kérlek hívj moi
Hívj már s ott termek én
Hívj fel.
- Szia, Harry. - Heló. Szia. Szia.
Nem tudtam, hogy... hogy ott vagy.
- Mit csinálsz? - Megyek el.
Hová mész?
- Mit akarsz, Harry? - Semmit. Semmit.
Csak... csak azért hívtalak, hogy bocsánatot kérjek.
Oké.
- Mennem kell. - Várj. Várj... várj egy percet.
Mit csinálsz szilveszterkor? Mész a Tylerék bulijára? Nincs partnerem.
Ha nincs partnerünk, azt mondtuk, együtt szilveszterezünk...
Elegem van ebből. Nem vagyok a vígaszdíjad.
Viszlát.
És újra itt vagyunk. A 16. "szilveszteri nagy buli",
élőben...
Mi olyan rossz ebben? Tessék, a hagyományos Dick Clark show.
Tessék, Mallomars, a világ legjobb sütije.
És a Knicks első győzelme 1973 óta.
Csak tudnám, miért hagytam hogy idevonszolj.
Sokkal jobb. Friss levegő, enyém a pálya.
Kinek kell a bulizó tömeg, színlelni a jó szórakozást?
Ráadásul végre kirakatot nézegethetek.
Ez jó.
Mire a fickó azt mondja "Olvasd el."
- Megyek haza. - Nem kapsz taxit.
Te jó ég!
Tudod, hogy sose lehetünk barátok.
- Miért nem? - Úgy értem,
hogy nő és férfi közt a barátság kizárt, mert a szex belezavar.
Nem igaz.
A barátság kizárt, ha a férfi vonzódik a nőhöz.
- Mindig a szexen jár az esze. - Es ha nem akarnak lefeküdni?
Mindegy. A szex akkor is szóba jön, így a barátság biztos kudarc.
Nincs mit tenni, itt a vége, fuss el véle.
- Úgy néz ki, nem leszünk barátok. - Úgy néz ki.
Igazán kár.
Csak téged ismerlek New York-ban.
- Elmegyek. - Majdnem éjfél.
- Nincs kit megcsókolnom... - Megcsókollak én.
Hé, taxi. Taxi.
A fenébe.
- Ugyan, maradj. Kérlek. - Kösz, Jess. Muszáj... mennem.
- Várj két percet. - Holnap hívlak.
Átgondoltam, és az a helyzet, hogy szeretlek.
- Micsoda? - Szeretlek.
- Most mit vársz tőlem? - Mondjuk, hogy te is szeretsz?
- Mondjuk inkább, hogy elmegyek? - Nem jelent semmit, amit mondtam?
Sajnálom, Harry. Tudom, szilveszter van, magányos vagy,
de nem várhatod el, hogy megjelensz, szerelmet vallasz, és minden rendben.
- Ez nem megy. - Hát hogy megy?
- Nem tudom, de nem így. - Na és így?
Imádom, hogy fázol, mikor 20 fok van kinn.
Imádom, hogy másfél óra, míg szendvicset rendelsz.
Imádom a kis ráncot a homlokodon, mikor bolondnak nézel.
Imádom a parfümöd illatát a ruhámon.
Imádom, hogy elalvás előtt hozzád akarok szólni utoljára.
És nem azért, mert szilveszter van vagy mert magányos vagyok.
Hanem azért, mert ha rájövök, kivel akarom tölteni az életem,
akkor egy percet sem várhatok vele.
Látod?
Jellemző rád, Harry.
Ilyeneket mondasz, és így nem tudlak kellően gyűlölni.
Mert gyűlöllek, Harry.
Igazán gyűlöllek.
Gyűlöllek.
Mit jelent ez a dal? Egész életemben fúrta az oldalam.
"A régi ismerősöket feledjük" - feledjük el a régi ismerősöket?
Vagy ha elfeledtük, emlékezzünk rájuk?
De nem lehet, hisz elfeledtük őket.
Talán hogy emlékezzünk rá, hogy elfeledtük, vagy ilyesmi.
Régi barátokról szól, az biztos.
Először utáltuk egymást.
Nem, én utáltalak. A második alkalommal nem emlékeztél rám.
Dehogynem. Emlékeztem rád.
A harmadik alkalommal barátok lettünk.
- Sokáig voltunk barátok. - Aztán nem voltunk.
Aztán egymásba szerettünk.
- Három hónapra rá összeházasodtunk. - Csak három hónapba telt.
12 év és három hónapba.
- Gyönyörű esküvőnk volt. - Tényleg gyönyörű.
- Egy hatalmas kókusztortával. - Hatalmas, emeletes kókusztortával.
És volt egy irtó finom csokiszósz külön.
Igen. Mert nem mindenki szereti a tortát elázva.
A kókusz nagyon felszívja, szóval fontos, hogy külön legyen.
VISIONTEXT SZÖVEG: Ardó Zsuzsanna